Справа № 496/6287/25
Провадження № 3/496/246/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С. 
адвоката - Бакуліна Д.О., який приймає участь у режимі відеоконференції,
розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, 
який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
03.09.2025 року о 16:41 год. за адресою: с. Дачне, траса М-05 Київ-Одеса 452 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Corvett, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме підвищена жвавість та рухливість ходи та мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. 
Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Адвокат Бакулін Д.О. в інтересах ОСОБА_1 у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Адвокат Бакулін Д.О. через систему «Електронний суд» надіслав пояснення, в яких просив провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 чст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України.
Адвокат Бакулін Д.О. зазначив, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Огляд ОСОБА_1 мав здійснюватися із дотриманням особливо Порядку, а саме уповноваженою на те особою, та з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. В матеріалах справи наявний відеозапис з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано події, що передували складенню протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №442553 у відношенні громадянина України, військовослужбовця ОСОБА_1 . З незрозумілих на те підстав, запис відео розпочинається не з моменту, на якому зафіксовано керування автомобілем, не момент зупинення автомобіля, а посеред активного діалогу між працівниками поліції та ОСОБА_1 . Враховуючи цей факт, неможливим стає встановлення уповноважених осіб, які зупинили ОСОБА_1 та проводили попередній огляд, окрім поліцейських Управління патрульної поліції в Одеській області, які були зафіксовані на відео. Огляд на місці виявлення військовослужбовця або в органі управління Служби правопорядку не проводився. Матеріали справи не містять підтвердження того факту, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно військовослужбовця був задіяний представник Військової служби правопорядку. 
У відповідності до відеозапису, що наявний в матеріалах справи, неможливо з`ясувати яким співробітником було здійснено зупинку та огляд військовослужбовця. До матеріалів справи також не надано документів які підтверджують, що він є посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. З врахуванням того факту, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 було проведено особою не уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, то такий огляд вважається недійсним, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню. На підставі п.4 порядку, огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, в усіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах. В той же день, а саме 03.09.2025 року ОСОБА_1 , за вказівкою командира військової частини, був направлений для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За результатами досліджень, що були пройдені 03.09.2025 року, КНП «ООМЦПЗ» було надано висновок №002063 від 07.09.2025 року, яким встановлено, що громадянин ОСОБА_1 ознак сп`яніння не має. Даний факт черговий раз підтверджує відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП України. 
Доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять, оскільки відеозапис, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинається з того, як невідомі особи за кадром (бо видно лише одного учасника розмови), пропонують ОСОБА_1 перевірити свої військово-облікові данні у співробітника ТЦК, що перебуває на території блокпосту. Не підтверджена доказами зупинка автомобіля суперечить положенням Закону України «Про національну поліцію» та положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ані протокол про адміністративне правопорушення, ані долучений до нього відеозапис не містять обставин зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . Крім того, долучений до протоколу відеозапис не містить відеофіксації представлення співробітників патрульної поліції, роз`яснення ОСОБА_1 його прав, діалогу між поліцією та особою до моменту початку наданого відеозапису, а також дотримання порядку проведення огляду як військовослужбовця на стан сп`яніння.
Під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУПАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння». Посадові особи патрульної поліції, ігноруючи статус ОСОБА_1 як військовослужбовця Збройних Сил України, що перебуває у короткостроковій відпустці від виконання обов`язків, здійснювали на нього систематичний психологічний тиск. Психологічний тиск полягав у створенні напруженої обстановки: тривалому утриманні на місці зупинки без вагомих підстав, що в умовах воєнного стану та специфіки військової служби створило стан сильного стресу у ОСОБА_1 . Так з відеозапису з нагрудної камери, що додано до матеріалів справи, видно, що посадові особи патрульної поліції маніпулюють фактами про порушення ним правил військового обліку, заявляють, що ОСОБА_1 має негайно покинути автівку на трасі, де перебуває його дружина, яка не має навіть водійських прав, та попрямувати до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Окрім того, з незрозумілих підстав представники патрульної поліції заявили, що ОСОБА_1 веде себе «занадто активно» та неадекватно, і ймовірно перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Такі безпідставні звинувачення вочевидь впливають на емоційний стан військовослужбовця, що тільки повернувся з зони активних бойових дій на відпочинок на декілька днів, та мусить за ініціативою посадових осіб витратити його на доведення безпідставності звинувачень. Військові з різними особливостями нервової системи по-різному реагують на однакові психологічні навантаження. Фрустрація - психологічний стан розладу, подавленості, що викликається і виникає у військових через труднощі, які об`єктивно неможна подолати (або суб`єктивно саме так сприймається). Фрустрація супроводжується гамою негативних емоцій, озлобленістю, зовнішньою і внутрішньою агресією. Найчастіше джерелом фрустрації виступає негативна соціальна оцінка, яка зачіпає значущі відносини особистості військового. Стійкість толерантності воєнних до фруструючих факторів залежить від ступеня їхнього емоційного збудження, типу темпераменту, досвіду взаємодії з такими факторами. Внаслідок вищезазначених дій, ОСОБА_1 був позбавлений можливості тверезо оцінювати юридичні наслідки своїх дій. Відмова від огляду не була його вільним вибором, а стала результатом бажання припинити неправомірний тиск з боку представників влади. 
Вислухавши пояснення адвоката Бакуліна Д.О., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Для встановлення події і складу правопорушення, зазначеного у ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані сп`яніння або у неї були явні ознаки сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У Постанові Верховного суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17 зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 
Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Згідно статті 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.
За змістом п.п.1.3., 1.9 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
На підтвердження вини  ОСОБА_1 увчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, працівниками поліції надано до суду: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №442553;
- витяг з бази «Адмінпрактика»;
- довідку інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП В. Зінов`євої, відповідно до якої, на ім`я ОСОБА_1 видавалося посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;
- довідку інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП В. Зінов`євої, відповідно до якої, станом на 03.09.2025 року ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП;
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 03.09.2026 року;
- диск з відеозаписами.
Адвокат Бакулін Д.О. в інтересах ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи: посвідчення офіцера серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_1 ; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий КНП «ООМЦПЗ» ООР №002063 від 07.09.2025 року, відповідно до якого, 03.09.2025 року о 19:15 год. проведено огляд ОСОБА_1 та ознак сп`яніння не виявлено.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.02.2020 року по справі № 496/4315/16-а зазначив, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.
Долучені до матеріалів справи відеозаписи відображають повну подію правопорушення, оскільки на них зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях  ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Так, на відеозаписах зафіксовано і факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Адвокат Бакулін Д.О. зазначив, що запис відео розпочинається не з моменту, на якому зафіксовано керування автомобілем, не момент зупинення автомобіля, а посеред активного діалогу між працівниками поліції та ОСОБА_1 , з чим суд категорично не погоджується, оскільки на відеозаписах зафіксовано і момент зупинення і керування останнім транспортним засобом.
Адвокат Бакулін Д.О. зазначив, що за результатами досліджень, що були пройдені 03.09.2025 року, КНП «ООМЦПЗ» було надано висновок №002063 від 07.09.2025 року, яким встановлено, що громадянин ОСОБА_1 ознак сп`яніння не має. Даний факт черговий раз підтверджує відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП України.
Проте, суд зауважує, що протокол складено відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, а не перебування у стані наркотичного сп`яніння.
Тобто, працівник поліції не стверджував, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а лише пропонував йому пройти огляд з метою визначення стану наркотичного сп`яніння, на що була надана відмова, що і стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від мотивів відмови складає склад правопорушення та є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Відповідно, відмова водія від проходження огляду вже є закінченим складом адміністративного правопорушення, за яке настає встановлена законом відповідальність.
Установивши у водія ознаки наркотичного сп`яніння, отримавши відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, зафіксувавши ці обставини за допомогою відеозапису, правоохоронці правомірно склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням останнім вимог п.2.5 ПДР України.
Відеозаписи є допустимими доказами, адже здійснені на підставі п.1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення та, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містять ознак монтажу чи інших недоліків.
Відеозаписи є одними із сукупності доказів у справі, які суд, у відповідності до 252 КУпАП, оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор, який оформлював протокол, має упереджене ставлення щодо  ОСОБА_1 при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, або що в нього були підстави для фальсифікації протоколу, або що він зацікавлений у результатах розгляду справи. 
Доводи адвоката Бакуліна Д.О. про те, що посадові особи патрульної поліції, ігноруючи статус ОСОБА_1 як військовослужбовця Збройних Сил України, здійснювали на нього систематичний психологічний тиск, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду.
Щодо доводів адвоката Бакуліна Д.О. про те, що відносно військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, слід зазначити наступне.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів (ч.2 ст. 266-1 КУпАП).
Частиною 3 ст. 266-1 КУпАП передбачено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Тобто проведення огляду військовослужбовців на стан сп`яніння у порядку статті 266-1 КУпАП (посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України) передбачений лише у випадку, якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення), а також виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (аналогічний висновок викладено у постанові Миколаївського апеляційного суду від 31.01.2025 року по справі №476/1041/24).
Судом встановлено, що 03.09.2025 року о 16:41 год. за адресою: с. Дачне, траса М-05 Київ-Одеса 452 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Corvett, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, тобто поза межами території будь-якої військової частини. 
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись. 
Аналогічний висновок викладений у постанові Київського апеляційного суду від 14.04.2025 року по справі №759/469/25, у постанові Сумського апеляційного суду від 11.04.2025 року по справі №590/1030/24.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які би давали підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України або інших військових формувань.
До того ж матеріали справи не містять даних про те, що у визначений в протоколі час водій ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військовослужбовця. 
За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який не перебував під час виконання обов`язків військової служби, та який керував транспортним засобам, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має здійснюватися в загальному порядку, встановленому ст.266 КУпАП, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 такий порядок порушений не був.
Аналогічний висновок викладено у постанові Хмельницького апеляційного суду від 26.02.2024 року по справі №672/1223/23).
Стороною захисту не додано жодних відомостей про те, що вказаний автомобіль у встановленому порядку був закріплений (облікований) за відповідною військовою частиною і про те, що 03.09.2025 року ОСОБА_1 , керуючи вищевказаним автомобілем як водій, виконував обов`язки військової служби.
Огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП, не залежно від його статусу та місця роботи.
Отже, в даному випадку, ОСОБА_2 як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння мав проводитися відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку (аналогічний висновок викладено у постанові Дніпровського апеляційного суду від 08.05.2024 року по справі №933/791/23). 
На підставі п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, яким визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст.130 КУпАП), працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 
Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).
Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, суд дійшов висновку, що такі є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, підтверджують існування обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення з ОСОБА_1 суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст. 1, 7, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 288, 289, 291, 307, 308 КУпАП України, суд -
П О С Т А Н О В И В:

Громадянина  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн. 
Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення п`ятнадцятиденного строку, передбаченого для сплати штрафу, надсилається правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення. 
Повний текст постанови виготовлено 15.04.2026 року.

Суддя      М.Л. Пасечник