Справа № 746/34/26
2-а/746/2/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого – судді Нагорної Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Сакун Н.П.,

представника відповідача – ГУНП в Сумській області, Каракуц М.Ю. (в режимі відеоконференції)

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Срібнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі – ГУНП в Сумській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 19 січня 2026 року інспектором відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Смєтюховим І.О. винесено постанову серії ЕНА № 6532949 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП, згідно з якою на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Постанову було винесено у зв`язку з тим, що 19 січня 2026 року о 15 год. 00 хв. в селищі Липова Долина, на вул. Роменській вона керувала транспортним засобом «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якому були встановлені задні показники поворотів червоного кольору, чим порушила ДСТУ 3649:2010, чим допустила порушення пункту 9 Правил дорожнього руху (далі – ПДР).

Вважаючи зазначену постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати незаконною та скасувати винесену інспектором відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Смєтюховим І.О. постанову серії ЕНА № 6532949 від 19 січня 2026 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн, а провадження у справі просить закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого наведеною нормою КУпАП.

Крім того вказує, що працівником поліції, який розглянув справу про адміністративне порушення та виніс постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема не дотримано вимог статей 268 та 280 КУпАП, розглянув справу з порушенням правового механізму щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме належним чином не повідомив її про права та обов`язки, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема про право на правову допомогу; без з`ясування всіх обставин справи, оскільки працівник поліції не взяв до уваги її пояснення та заперечення; без надання можливості скористатись послугами адвоката. 

Автоматизовною системою документообігу суду справу передано до провадження судді Нагорної Н.Г.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2026 року відкрито провадження у цій справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 15 год. 30 хв. 17 лютого 2026 року. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Цією ж ухвалою зобов`язано Конотопський РВП ГУНП в Сумській області надати суду у строк до 13 лютого 2026 року матеріали справи про адміністративне правопорушення від 19 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КУпАП. 

17 лютого 2026 року від представника відповідача – ГУНП в Сумській області, Грищенка В.Л. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача висловив заперечення проти заявлених позивачем вимог та викладених обставин, посилаючись на пункти 31.1, 31.3 та 31.4 ПДР України, якими передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Згідно з пункт 31.3 «г» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв. Крім того, пунктом 31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам (підпункту 31.4.3 ПДР): зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. 

Крім того, позивачка не надала поліцейському сертифікат відповідності, який було видано під час першої реєстрації автомобіля, оскільки саме на ньому буде зазначено, що транспортний засіб відповідає всім вимогам та його допущено до участі у дорожньому русі на території України, а червоні покажчики на авто – заводські установки. 

Також представник відповідача наголосив, що наказ МВС України № 534 від 13 жовтня 2008 року, на який посилається ОСОБА_1 , втратив чинність 10 листопада 2020 року, отже посилання позивача на даний наказ не є релевантним у даній справі.

17 лютого 2025 року розгляд справи було відкладено на 12 год. 15 хв. 05 березня 2026 року у зв`язку з ненадходженням від Конотопського РВП ГУНП в Чернігівській області матеріалів справи про адміністративне правопорушення від 19 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КУпАП.

Листами від 20 та від 26 лютого 2026 року Конотопське РВП ГУНП в Сумській області повідомило суд, що в Конотопському РВП ГУНП в Сумській області адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 відсутній, оскільки постанова серії ЕНА № 5632949 від 19 січня 2026 року була винесена працівниками відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області.

Листом Срібнянського районного суду Чернігівської області матеріали про адміністративне правопорушення від 19 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КУпАП витребувано з відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області. 

05 березня 2026 року розгляд справи був відкладений на 16 год. 00 хв. 17 березня 2026 року у зв`язку з ненадходженням від Роменського РВП ГУНП в Чернігівській області матеріалів справи про адміністративне правопорушення від 19 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КУпАП.

В судовому засіданні 17 березня 2026 року позивач підтримала свою позицію, викладену у позовній заяві та просила позов задовольнити, наголошуючи на тому, що притягнувши її до відповідальності, працівник поліції порушив як норми матеріального так і норми процесуального права. 

Представник відповідача – ГУНП в Сумській області, Каракуц М.Ю. в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві ГУНП в Сумській області на позов ОСОБА_1 , просила у задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, повідомив, що він є власником автомобіля «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_1 , який, після надходження із США, був сертифікований в Україні саме в тій комплектації, включаючи і задні показники поворотів червоного кольору, в якій і перебував на день притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП. Сертифікат відповідності разом з іншими документами був поданий до сервісного центру при реєстрації автомобіля. На підставі вказаних документів йому було видано свідоцтво про право власності на автомобіль. На запитання головуючого свідок повідомив, що копії сертифіката відповідності у нього не залишилось. 

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого.

Суд встановив, що 19 січня 2026 року інспектором Роменського РВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Смєтюховим І.О. винесено постанову серії ЕНА № 6532949 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Вказану постанову винесено у зв`язку з тим, що 19 січня 2026 року о 15 год. 00 хв. в селищі Липова Долина, вул.Роменська вона керувала транспортним засобом «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якому були встановлені задні показники поворотів червоного кольору, порушила ДСТУ 3649; 2010, чим допустила порушення пункту 9 Правил дорожнього руху (далі – ПДР).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою, другою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини другої статті 286 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено. 

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. 

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлено Правилами дорожнього руху, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з пунктом 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Як встановлено судом, причиною зупинки автомобіля позивача працівниками поліції було те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, у якого покажчики повороту не відповідають вимогам ДСТУ.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди 

Пунктом 31.4.3 ПДР України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам щодо зовнішніх світлових приладів: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; порушення регулювання фар; не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі й лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

ДСТУ 3649:2010, п. 6.1.5 (Таблиця 1) визначає, що колір задніх покажчиків повороту має бути автожовтим, що є обов`язковим національним стандартом для транспортних засобів, які експлуатуються в Україні.

Відповідно до підпункту 9.1. «а» ПДР покажчики поворотів є попереджувальними сигналами. При цьому, згідно з частиною другою статті 122 КУпАП за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів передбачено штраф.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки «JETTA» державний номерний знак НОМЕР_1 , з 18 жовтня 2024 року є ОСОБА_2 , а отже такий автомобіль зареєстрований у встановленому чинним законодавством порядку та при реєстрації пройшов усі необхідні процедури, в тому числі на технічну відповідність державним нормам та стандартам України.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію автомобіля вказана дата реєстрації 16 вересня 2021 року як перша дата реєстрації, а отже такий автомобіль однозначно проходив процедуру сертифікації, а сертифікат відповідності є невід`ємним документом для такої реєстрації та для експлуатації автомобіля на території України.

Отже транспортний засіб, обладнаний червоними покажчиками повороту, пройшов процедуру державної реєстрації транспортного засобу, яка свідчить про відповідність даного транспортного засобу діючим нормам та стандартам.

Згідно зі статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Доказів переобладнання цього транспортного засобу після державної реєстрації стороною відповідача суду не надано.

В оскаржуваній постанові серії ЕНА № 6532949 від 19 січня 2026 року також відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частини другої статті 122 КУпАП.

На підтвердження порушення ОСОБА_1 ПДР відповідачем було надано диск, на якому наявний відеозапис з бодікамери працівника поліції. 

Долучений відповідачем до матеріалів справи відеозапис, містить лише процес розгляду інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення з приводу порушення позивачем пункту 9 ПДР України, відповідальність за яке передбачена положеннями ч другою статті 122 КУпАП.

Разом з тим, на вказаному відеозаписі не зафіксовано керування позивачем транспортним засобом, який обладнано з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Варто зауважити, що ключовим питанням у вирішенні цієї справи є вирішення питання, чи є червоний колір покажчиків результатом переобладнання позивачем, чи це заводська конструкція, і чи був позивач винен у порушенні.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, частини другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача – суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Обов`язок щодо збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення покладається на орган (посадову особу), який притягнув позивача до відповідальності (див. також постанову Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року по справі №743/1128/17).

Як на цьому наголосив Верховний Суд у своїй постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №357/10134/17, у разі відсутності належних доказів, які би підтверджували факт правопорушення, притягнення особи до адміністративної відповідальності є неправомірним.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у Рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року у пунктах 4, 4.1, 4.2 мотивувальної частини Рішення вказав на розповсюдження ряду презумпцій та правових гарантій на усі види юридичної відповідальності, у тому числі й на адміністративну відповідальність. Зокрема прямо вказав у цьому переліку (у п.4 мотивувальної частини Рішення): «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62)».

Суд зазначає, що правила ЄЕК ООН № 48 є частиною міжнародних зобов`язань України в рамках Женевської угоди 1958 року, до якої Україна приєдналася як правонаступниця УРСР. Ці правила допускають червоний колір задніх покажчиків повороту для транспортних засобів, призначених для ринків, де це дозволено (наприклад, США). Проте ДСТУ 3649:2010 є чинним національним стандартом, який має пріоритет на території України для забезпечення єдиних вимог до безпеки дорожнього руху. Скасування ДСТУ UN/ECE R 48-02:2002 наказом ДП «УкрНДНЦ» від 21.11.2016 № 392 із 1 січня 2017 року свідчить про те, що Україна відмовилася від прямої гармонізації з міжнародними нормами в цій частині, віддавши перевагу власним стандартам. Водночас успішна сертифікація та реєстрація автомобіля в 2021 році передбачає, що уповноважений орган визнав його відповідність українським стандартам, включаючи колір покажчиків повороту.

Відповідач не пояснив, чому червоний колір, який не викликав зауважень під час реєстрації вперше в Україні у 2021 році та перереєстрації у 2024 році, раптово став порушенням у 2026 році, і не довів, що позивач змінив конструкцію після реєстрації.

Відповідач не надав доказів того, що позивач умисно чи необережно переобладнав автомобіль або знав про невідповідність стандартам і свідомо їх проігнорував.
Відсутність у матеріалах справи акта огляду транспортного засобу, висновків експертизи чи інших документів, які б підтвердили переобладнання, свідчить про недостатність доказової бази для встановлення вини ОСОБА_1 .

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, варто зазначити, що під час розгляду справи, зокрема під час перегляду в судовому засіданні відеозапису з бодікамери поліцейського інспектора, знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що інспектор поліції, який розглядав справу про вчинення нею адміністративного правопорушення та притягнув її до відповідальності, розглянув справу без дотримався вимог частини першої статі 268 КУпАП, не роз`яснивши особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її права, передбачені вказаною нормою закону, зокрема не роз`яснив право скористатись правовою допомогою. Як видно із запису бодікамери, інспектор поліції роз`яснив лише порядок та строки оскарження прийнятої ним постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказане є порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також слід зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У пункті 3 (посада, спеціальне звання та призвище, ім`я, по батькові особи, яка склала постанову) постанови від 19 січня 2026 року серії ЕНА № 6532949, виданої ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності, зазначено, що постанову виніс інспектор відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції Смєтюхов І.О., а в екземплярі постанови, долученому до інших матеріалів, наданих на запит суду, зазначено, що постанову виніс старшим лейтенантом поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області Смєтюхов І.О.

Пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, спірне рішення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 19, 72-79, 90, 139, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 9, 121, 222, 247, 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі – задовольнити.

Скасувати постанову від 19 січня 2026 року серії ЕНА № 6532949, винесену посадовою особою відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн – закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Відповідно до статті 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Сумській області, код ЄДРПОУ 40108777, місцезнаходження: 40000, м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 23, засоби зв`язку: тел. 0542667010, адреса електронної пошти – sum@su.police.gov.ua

Суддя Н.Г. Нагорна