Справа № 510/2401/25
Провадження № 2/510/1376/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

13 лютого 2026 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;
-за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення 26451 грн. 92 коп., -

В С Т А Н О В И В

Відповідач у судове засідання не явився, клопотання про розгляд справи в спрощеному провадженні за участю сторін від нього не надходило, відзиву на позов не надав.

Представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»  в судове засідання не явився, просив про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без його участі.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 23.05.2014р.; копія оферти на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки на відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 23.05.2014р.; копія акцепту пропозиції на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 23.05.2014р.; копія паспорту громадянина України, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , та довідки про РНОКПП; копія довідки про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка»; копія договору факторингу №4 від 20.12.2021р., укладеного між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»; копія акту приймання-передачі реєстру боржників від 20.12.2021р. до договору факторингу №4 від 20.12.2021р.; копія витягу з реєстру боржників за договором факторингу №4 від 20.12.2021р.; копія платіжного доручення №34291 від 20.12.2021р. на суму 12878944,00 грн.; копія виписки з рахунку приватного клієнта АТ «СЕНС БАНК» за період з 23.05.2014р. по 20.12.2021р.; розрахунок заборгованості за кредитом станом на 20.12.2021р.; копія договору №03-07/24 від 03.07.2024р. про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»  та адвокатом Литвиненко О.І.; копія акту №4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025р.; копія свідоцтва від 18.09.2020р. про право на заняття адвокатською діяльністю; копія платіжної інструкції №2731 від 10.06.2025р. на суму 9200,00 грн.; копії реєстраційних документів позивача.
Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач – ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними зобов`язаннями в розмірі 26451 грн. 92 коп. та стягнути з нього судові витрати - сплачений судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу – 9200 грн., зазначивши, що 23.05.2014р. між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 укладався Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (оформлений у вигляді оферти на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки на відкриття Відновлювальної кредитної лінії), згідно із яким позичальнику була відкрита відновлювальна кредитна лінія (продукт «Максимум-готівка») із доступною сумою кредиту – 1000,00 грн. процентною ставкою за користування коштами – 24 % річних, із лімітом відновлювальної кредитної лінії 75000,00 грн. AT «АЛЬФА-БАНК» прийняв пропозицію відповідача, а відповідач погодився на пропозицію, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. 
Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором AT «АЛЬФА-БАНК» виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кошти в межах відновлювальної кредитної лінії.

20.12.2021р. між АТ «АЛЬФА_БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»  укладено договір факторингу №4, у відповідності до умов якого АТ «АЛЬФА_БАНК» передало (відступило) за плату ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»  належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»  прийняло належні АТ «АЛЬФА_БАНК» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 20.12.2021р. до договору факторингу №4 від 20.12.2021р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»  набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26451,92 грн., з яких:  за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23.05.2014р. – 23867,61 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2584,31 грн. - штраф.
Позивач зазначає, що в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»  та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача (з дати укладення відповідного договору відступлення прав вимоги) позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 
Суду не надані докази того, що на виконання договору факторингу, згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача були направлені повідомлення про відступлення права вимоги і відповідач отримав їх. Однак, позивач вказує, що згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 «…боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору….., не повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача грошової заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії.
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду їх судом, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.
23 травня 2014 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.
Відповідно до підписаної відповідачем оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії ОСОБА_1 пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб, на наступних умовах: пропонує Банку відкрити їй рахунок у гривні та випустити міжнародну платіжну карту; тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «Максимум готівка»; мета кредиту - для особистих потреб; ліміт кредитної лінії встановити у розмірі 75000 грн; процентну ставку за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та операцій зняття коштів готівкою встановити 24% річних; тип процентної ставки фіксований; обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.
Підписанням цієї оферти позичальник беззаперечно підтвердив, що попередньо ознайомлений у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з інформацією, надання якої передбачене нормами ЗУ «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ.
Всі відносини між відповідачем та банком та істотні умови надання та користування кредитом, які не врегульовані угодою, запропоновано позичальником врегулювати договором, діюча редакція якого розміщена за електронною адресою www.alfabank.ua.
Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами кредитування, визначеними в Оферті, та отримав Акцепт пропозиції 23.05.2014р.
Матеріалами справи також підтверджується, що того ж дня ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».
Банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач покладені на нього зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20.12.2021р. становить 26451,92 грн., що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 23867,61 грн. та 2584,31 грн. штрафу.
Викладене підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що на підставі кредитного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок та видана кредитна картка з кредитним лімітом 20000 грн, розмір якого в подальшому неодноразово змінювався в межах ліміту кредитної лінії.
Заява про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходила, відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості частково.
Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено в письмовій формі кредитний договір.
При цьому відповідачем не заперечувалось факту підписання наявних в матеріалах справи оферти, анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки відповідач фактично отримав кредит та користувався кредитними коштами, що ним не оспорювалось, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 23867,61 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, слід зазначити, що згідно пункту 18 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, незважаючи на ВОЄННИЙ СТАН Банки в судовому порядку мають право стягувати з боржника (позичальника, кредитора) лише суму боргу та відсотки за користування кредитом за весь час дії договору по дату подачі позову до суду.
Як виходить з наданих суду доказів, кредитна заборгованість відповідача складається з тіла кредиту та суми штрафу в розмірі 2584,31 грн. Розмір нарахування загальної кредитної заборгованості був виконаний станом на 20 грудня 2021р., тобто на момент укладення договору факторингу. У зв`язку із тим, що сума штрафу була нарахована відповідачу до введення воєнного стану в Україні, суд не вбачає правових підстав для відмови у задоволення вимог позивача про стягнення штрафу.

Щодо переходу до нового кредитора – ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»  прав первісного кредитора у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне.
Згідно з статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відтак, позивач правомірно набув права вимоги до щодо виконання зобов`язань.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи вільним в укладенні договору на відкриття відновлювальної кредитної лінії, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредиту, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав власноруч кредитні документи, таким чином погодився на умови сплати процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку із чим вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості підлягають задоволенню в повному обсягу.
Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 9200 гривень, суд зазначає таке:
Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Зі змісту ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Судом встановлено, що 03.07.2024р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»  та адвокатом Литвиненко О.І. укладено договір про надання правничої допомоги №03-07/24. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно із правовою позицією ВС, викладеної у постанові від 03.10.2019р. по справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. 
На підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9200 гривень позивачем наданий детальний опис наданих правничих послуг.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 зауважив, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Таким чином, саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Суд зазначає, що в даному випадку не йде мова про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами. В даному випадку слід застосувати положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат між сторонами в разі повного задоволення позову. 
Таким чином, оскільки позовні вимоги за даним позовом були задоволені в повному обсязі, з відповідача слід стягнути 9200 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3028 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76 - 81, 133, 137, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 279, 354, 355, ЦПК України, ст.ст. 610, 612, 617, 629, 1048-1049, 1054 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь  ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (ІКЮО: 40340222, місцезнаходження юридичної особи: 03035. м. Київ, пл. Солом`янська, 2) суму заборгованості: 
за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23.05.2014р. - 26451,92 грн. (тіло кредиту – 23867,61 грн.; штраф – 2584,31 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь  ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (ІКЮО: 40340222, місцезнаходження юридичної особи: 03035. м. Київ, пл. Солом`янська, 2) 3028 грн. 00 коп. судового збору. 
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь  ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (ІКЮО: 40340222, місцезнаходження юридичної особи: 03035. м. Київ, пл. Солом`янська, 2) витрати на правничу допомогу у розмірі 9200,00 (дев`ять тисяч двісті) грн. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вячеслав ДУДНИК