ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2026  	Справа №607/1262/26 Провадження №1-кп/607/1138/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026216060000013 від 13.01.2026 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Скоморохи Тернопільського району Тернопільської області, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , не судимого, 

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, 
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

10.01.2026, близько 20.00 год. у ОСОБА_3 , який перебував у кімнаті житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту виник протиправний умисел на завдання фізичного болю ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 10.01.2026 року близько 20.00 год. на ґрунті виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання , схопив у праву руку чобіт та наніс ним один удар в область грудної клітки ОСОБА_5 , чим завдав фізичного болю останній, не спричинивши тілесних ушкоджень.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала обвинувачення в повному обсязі за ч.1 ст.126 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.
Також просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

3.Позиція потерпілої. 

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду заяву про розгляд даного кримінального провадження за її відсутності, додатково зазначивши, що просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. 

4. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав.
Заявив, що дійсно у нього виник конфлікт із матір`ю, в ході якого він гумовим чоботом наніс їй удар в ділянку грудей.
На даний час конфлікт вичерпано. 
Повідомив, що обставини, викладені у обвинувальному акті, відповідають дійсності.
Додав, що розкаюється у вчиненому.

5. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

6. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

7. Мотиви призначення покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який не працює, що свідчить про неможливість сплати штрафу, обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а тому вважає за доцільне обрати ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт.
Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 до відповідальності притягується вперше, визнання вини, як обставину, що пом`якшує покарання, суд вважає за доцільне визначити мінімальний розмір для обраного виду покарання. 

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.
Процесуальні витрати та речові докази, у вказаному кримінальному провадженні відсутні. 
Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1