Гребінківський районний суд Полтавської області 
___________________________________________________________________________________
  	Справа №: 528/1457/25	

Провадження № 2/528/107/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
25 березня 2026 року   	м. Гребінка	

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: 
головуючого судді Вітківського М.О., 
при секретарі Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без технічної фіксації засобами в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» Цимбал В.І., звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», код ЄДРПОУ 23494714, заборгованість в сумі 191 341,98 грн., з яких: 83 314,98 грн. – заборгованість за кредитом; 54 624,33 грн. – заборгованість по відсотках; 53 402,67 грн. – заборгованість по комісії, та понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2 422,40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 620,35 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним, 23.11.2021 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 501396273. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Тип кредиту – «Кредит готівкою»; сума кредиту – 85 000,00 грн; процентна ставка – 19,99 % річних, тип ставки – фіксована; строк кредиту – 60 місяців; дата повернення кредиту – 23.11.2026 року; порядок повернення кредиту – графік платежів: до 23 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту; Розмір мінімального щомісячного платежу 3 611,51 грн, загальна кількість платежів 60; для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_2 відкритий у Банку.
Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором. Загальна заборгованість згідно з угодою № 501396273 від 23.11.2021 року становить 191 341,98 грн (сто дев`яносто одна тисяча триста сорок одна гривня 98 копiйок) (детальний розрахунок заборгованості додається), з яких: за кредитом: 83 314,98 грн (вiсiмдесят три тисячi триста чотирнадцять гривень 98 копiйок), по відсотках: 54 624,33 грн (п`ятдесят чотири тисячi шiстсот двадцять чотири гривнi 33 копiйки), по комісії: 53 402,67 грн (п`ятдесят три тисячi чотириста двi гривнi 67 копiйок).
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Відповідач не виконує умови кредитного договору, а тому невиконання відповідачем умов Кредитного договору стало підставою для звернення до суду цим позовом.
01 грудня 2025 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.54).
Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 01.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням і викликом сторін. Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позов (а.с.55-56).
У зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача та не отримання відповідачем судової кореспонденції 13.01.2026 року постановлено ухвалу суду про опублікування на офіційному веб сайті судової влади України оголошення про виклик до Гребінківського районного суду Полтавської області в судові засідання відповідача (а.с. 63-64).
24.02.2026 року від представника відповідача Мунтяну І.І. через систему «Електронний суд» надійшов відзив, у якому вказано, доводи позивача є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами. Банк у своїй позовній заяві посилається на те, що умови договору розміщені на офіційному вебсайті. Проте саме по собі розміщення інформації на сайті не є належним доказом погодження клієнтом конкретної редакції умов договору. Позивач не надав жодних доказів того, що саме та редакція умов, яку він додає до матеріалів справи, була чинною на момент укладення договору. позивач не надав жодних технічних доказів, які б об`єктивно підтверджували факт вчинення дій саме відповідачем. Відсутні докази того, що одноразовий ідентифікатор (SMS-код або інший код підтвердження) був введений саме відповідачем. Позивачем нараховано комісію за обслуговування кредиту у розмірі 53 402,67 грн (п`ятдесят три тисячi чотириста двi гривнi 67 коп.), що є співмірним із сумою основного боргу та фактично становить приховану форму плати за користування кредитними коштами. Разом з тим, умови договору не містять жодної конкретизації переліку послуг, за які стягується вказана комісія, їх обсяг, періодичність, порядок надання. Формулювання «комісія за обслуговування кредиту» є оцінюючим та не відповідає вимогам визначеності істотних умов договору. Крім того, позивачем не надано доказів фактичного надання будь-яких окремих послуг, за які могла б стягуватися така комісія. В матеріалах справи відсутні докази виконання банком додаткових дій, які не охоплюються змістом самого кредитного зобов`язання. Таким чином, нарахування та стягнення вказаної комісії є незаконним з таких підстав. Позивач не надав доказів направлення відповідачу письмової вимоги про дострокове повернення кредиту, доказів її вручення або отримання відповідачем, а також доказів встановлення строку для добровільного виконання зобов`язання. За відсутності таких доказів право на дострокове повернення кредиту у позивача не виникло, а строк виконання основного зобов`язання не настав (а.с. 76-92).
25.03.2026 року в судове засідання представник позивача АТ «СЕНС БАНК» не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; в позовній заяві просив розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розгляд справи проводити на підставі наявних письмових доказів. 
У судове засідання 25.03.2026 року відповідач не з`явилася, вона належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, натомість представник відповідача Мунтяну І.І. через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
23.11.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 була підписана оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501396273, анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», паспорт споживчого кредиту, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 85 000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом 19,99 % річних, ставка фіксована, на строк 60 місяці (а.с.09-16).
Згідно меморіального ордеру №722422845 від 23.11.2021 року ОСОБА_1 за кредитним договором № 501396273 від 23.11.2021 року отримала від АТ «Альфа Банк» 85 000,00 грн кредитних коштів (а.с. 17).
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів Акціонерне товариство «Альфа-Банк» було затверджено рішення про зміну найменування Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на Акціонерне Товариство «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку за кредитом № 501396273 від 23.11.2021 року, ОСОБА_1 станом на 05.05.2025 року має заборгованість перед Акціонерним Товариством «Сенс Банк» у сумі 191 341,98 грн (сто дев`яносто одна тисяча триста сорок одна гривня 98 копiйок) (детальний розрахунок заборгованості додається), з яких: за кредитом: 83 314,98 грн (вiсiмдесят три тисячi триста чотирнадцять гривень 98 копiйок), по відсотках: 54 624,33 грн (п`ятдесят чотири тисячi шiстсот двадцять чотири гривнi 33 копiйки), по комісії: 53 402,67 грн (п`ятдесят три тисячi чотириста двi гривнi 67 копiйок) (а.с.08, 18-30).
Із вимоги про усунення порушень та списку згрупованих відправлень АТ «Сенс Банк» убачається, що позивач направив на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, відповідно до якої АТ «Сенс Банк» вимагає протягом 30 днів, але не пізніше 35 днів усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість у розмірі простроченого боргу в сумі 187677,93 грн. (а.с.31-38).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу
Згідно положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
З наданих банком на підтвердження позовних вимог доказів вбачається, що відповідач 23.11.2021 звернулась до АТ «Альфа Банк» (зараз АТ «Сенс Банк») з офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501396273, яка була прийнята банком, про що свідчить акцепт пропозиції на укладання угоди.
Згідно умов споживчого кредиту ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 85000 грн. Також умовами сторони передбачили сплату кредиту щомісячними платежами, що вбачається окрім іншого з графіку платежів, який є додатком №1 до угоди про надання кредиту.
Згідно довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 підписання угоди № 501396273 позичальником здійснено аналогом ЕЦП, у формі одноразового ідентифікатора 9255 (комбінація цифр, яку позичальник отримав у вигляді смс-коду, надісланого на телефон).
Меморіальним ордером доводиться видача коштів в сумі 85000 грн., як надання кредиту за кредитним договором № 501396273.
З виписки по особовому рахунку вбачається зарахування коштів в сумі 85000 грн.
Надаючи оцінку вказаним доказам в їх сукупності суд приходить до висновку про їх належність та допустимість, оскільки вони стосуються доказування предмета спору, а відтак приймаються судом до уваги.
Прийнявши до уваги надані стороною позивача докази, суд вважає доведеним факт укладання між сторонами кредитного договору, його неналежне виконання позичальником, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені умовами договору.
З додатку до договору, яким є графік платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту вбачається, що при його укладанні сторони визначили розмір та періодичність щомісячних платежів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу.
Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання.
Матеріалами справи доведено порушення відповідачем графіку внесення щомісячних платежів, що призвело до утворення простроченої заборгованості, а відтак кредитор набув право на пред`явлення вимоги про дострокове повернення всієї частини позики у відповідності до ст. 1050 ЦК України.
Разом з цим, 10 червня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.
Відповідно до п.п. 10, 11 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Як неодноразово наголошував Верховний Суд, при визначенні змісту правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів.
Із змісту укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що останній за своєї правовою природою є споживчим кредитом, а відтак на спірні правовідносин поширюються положення вказаного вище Закону (оферта на укладання угоди та акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту вказує про отримання 85000 грн. на споживчі цілі.)
Між тим, праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним процедури направлення боржнику вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування».
Так, ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлелює, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
З матеріалів справи вбачається, що позичальнику ОСОБА_1 була направлена вимога про усунення порушень та необхідність сплати загальної заборгованості. Вимога згідно списку згрупованих поштових відправлень була направлена на адресу відповідача 11.04.2025. 
З матеріалів справи вбачається, що вказане відправлення вручено одержувачу 18.04.2025 року (с. Високе) (а.с. 38).
Таким чином, зазначена вимога позичальником отримана, але залишилася невиконаною. Відповідно банком дотримано процедуру повідомлення позичальника про наявність заборгованості та необхідність її погашення, банк має право на стягнення з позичальника всієї суми заборгованості.
Приймаючи до уваги наданий банком графік заборгованості та графік платежів в якості належних та допустимих доказів, суд встановив факт прострочення виконання зобов`язання, де розмір простроченої заборгованості по тілу і відсотках становить 137 939 (сто тридцять сім дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 31 коп., з яких: 83 314,98 грн. – заборгованість за кредитом; 54 624,33 грн. – заборгованість по відсотках.

Щодо стягнення нарахованої позивачем комісії з відповідача у сумі 53402,67 грн.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління НБУ від 08.06.2017 №49, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Тоді як комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19, а також постанові Верховного Суду від 29.11.2023 у справі №461/2857/20.
Суд, аналізуючи зміст кредитного договору, встановив, що такий правочин не визначає необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги кредитора, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, також кредитором у договорі про надання кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які позивачем визначено комісію, заявлену до стягнення – 53 402,67 грн.
За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що такі умови надання споживчого кредиту є нікчемними відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому в задоволенні позову в частині стягнення комісії за надання кредиту слід відмовити.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме позов слід задовольнити в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу та відсотків користування кредитом, в іншій частині позовних вимог слід відмовити..
Оскільки позовна заява подається позивачем АТ «СЕНС БАНК» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», то за її подання позивач сплачує судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (3 028 грн. 00 коп. - ставка судового збору, визначена в підпункті 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» х 0,8 - понижуючий коефіцієнт, встановлений частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір»), що узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом в Ухвалі від 20.10.2021 року у справі № 914/2410/21, а також в Постанові Великої Палати від 16.11.2022 року у справі № 916/228/22.
Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача, в розмірі 1 746 (одна тисяча сімсот сорок шість) грн 55 коп. на користь позивача АТ «СЕНС БАНК».
Крім того, згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Правнича допомога АТ «СЕНС БАНК» надавалася на підставі договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року, укладеного з адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс», витрати на правову допомогу – 15 620,35 грн (а.с. 43-48).
Крім того, правнича допомога відповідачу ОСОБА_1 надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги № 42138662 від 12.02.2026 року, укладеного з адвокатом Мунтяну І.І., витрати на правову допомогу – 15000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20).
Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатами робіт, часом, витраченим адвокатами на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом наданих послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн, які належить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», та у розмірі 2000,00 грн, які належить стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», на користь ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», код ЄДРПОУ 23494714, заборгованість в сумі 137 939 (сто тридцять сім дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 31 коп., з яких: 83 314,98 грн. – заборгованість за кредитом; 54 624,33 грн. – заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», код ЄДРПОУ 23494714, судовий збір у сумі 1 746 (одна тисяча сімсот сорок шість) грн 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», код ЄДРПОУ 23494714, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», код ЄДРПОУ 23494714, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 30.03.2026 року.
На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100; Код ЄДРПОУ 23494714).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 30.03.2026 року. 

Суддя  	М. О. Вітківський