Номер провадження: 33/813/55/26
Номер справи місцевого суду: 523/6045/25 
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 27 червня 2025 року у справі про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, 
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 284083 – 28.03.2025, приблизно о 12год. 52хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Мітсубісі», держномер НОМЕР_1 , по вул. Академіка Сахарова в м. Одесі, виїжджаючи з місця стоянки не надав перевагу в русі, в результаті чого, допустив зіткнення із автомобілем марки «Кіа», держномер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_1 вимог п.10.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП..
Постановою Пересипського районного суду м. Одеси від 27 червня 2025 року адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП - закрито, суд обмежився усним зауваженням.
Не погодившись з наведеною постановою суду, 06.09.2025 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суду м. Одеси від 27.06.2025, скасувати вказану постанову та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, копію оскаржуваної постанови отримав 30.08.2025, про мотиви закриття провадження дізнався з тексту постанови суду. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду суперечить обставинам справи, а саме судом не було взято до уваги пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні та письмові пояснення, які було зареєстровано через електронний суд. Закриття справи про адміністративне правопорушення звільняє порушника від накладення адміністративного стягнення, але, у свою чергу, є мірою відповідальності, застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Проте в його діях склад правопорушення відсутній, до нього не може бути застосовано зауваження.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що порушення не допускав, причиною пригоди стало те, що він, починаючи маневр, переконався у його безпечності, не змінював напрямку руху, рухаючись у власній смузі, але водій ОСОБА_2 здійснювала поворот праворуч з крайньої лівої смуги руху, що було неправомірним, непередбачуваним та стало причиною ДТП.
ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пояснив, що дійсно здійснювала поворот праворуч з лівої смуги руху, проте була вимушена до таких дій, оскільки уся права смуга, передбачена для повороту праворуч, зайнята транспортними засобами, які припарковані та перешкоджають повороту з належної смуги, таким був і автомобіль ОСОБА_1 . 
Надалі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції – скасуванню, виходячи з наступного.
Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом закрито провадження у справі, повернуто посвідчення водія, проте у справі відсутні докази того, що повний текст постанови із зазначенням підстав був вручений ОСОБА_1 під час ухвалення рішення. У справі наявний повний текст постанови суду від 27.06.2025, який направлений до ЄДРСР вперше 29.08.2025, оприлюднений 01.09.2025, у справі відсутні докази про отримання ОСОБА_1 її копії до 30.08.2025. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з вимогами ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в місцевому суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою суду залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Вбачається зі справи, що ОСОБА_1 категорично заперечував наявність складу правопорушення в його діях, просив про закриття провадження у справі, проте суд жодної оцінки таким доводам не надав, формально перелічив наявні у справі документи: протокол, схему пригоди та пояснення водіїв, обмежившись без наведення мотивів узагальнюючим висновком про підтвердження вини ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді. 
Всупереч вимогам ст.280 КУпАП, суд не в повній мірі з`ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Судом порушено право особи на справедливий судовий розгляд, оскільки постанова суду не містить опис обставин, установлених під час розгляду справи, обґрунтування власних висновків, оцінку доводів та заперечень учасників справи, що є підставою скасування постанови суду, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. 
ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 10.2 ПДР, оскільки він, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, був повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги – велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Разом із тим, з пояснень ОСОБА_1 , схеми дорожньо-транспортної пригоди та пояснень ОСОБА_2 видно, ОСОБА_1 почав рух у крайній правій смузі і не змінював напрямку, ОСОБА_2 рухалася у лівій смузі та виконувала поворот праворуч, пересікаючи смугу руху ОСОБА_1 , зіткнення відбулося при повороті ОСОБА_2 праворуч.
Отже ОСОБА_2 не рухалася по смузі, на яку здійснив виїзд ОСОБА_1 , в той час як обов`язок надати дорогу існує щодо тієї смуги руху, на яку виїжджає водій.
Підтвердженням саме такого руху кожних з водіїв є і характер пошкоджень транспортних засобів, з яких видно, що ОСОБА_2 фактично здійснила поворот, отримав пошкодження правої сторони автомобіля, що зафіксовано схемою пригоди. 
У справі відсутні докази того, що на дорозі, де відбулася пригода, та існують дві смуги руху в одному напрямку, допускається поворот праворуч з крайньої лівої смуги руху. Так само відсутні об`єктивні докази того, що саме наявність транспортних засобів у правій смузі була об`єктивною перешкодою для повороту праворуч з правої смуги руху. 
Відповідно до п. 10.4 ПДР перед поворотом праворуч водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.
Зважаючи на викладене, неможливо вважати встановленим, що причиною пригоди стало порушення саме ОСОБА_1 правил дорожнього руху, наявних у справі доказів про те, що ОСОБА_2 рухалася в правій смузі руху не має, як в письмових поясненнях, так і під час судового розгляду вона не заперечувала, що здійснювала поворот праворуч з крайньої лівої смуги руху, відтак доказів того, що її маневр був передбачуваний, не має. 
Таким чином, встановити що причиною пригоди стала саме винна поведінка водія ОСОБА_1 , а також порушення ним пункту 10.2. ПДР неможливо, тому провадження у справі слід закрити з підстав п.1ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суду м. Одеси від 27 червня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 27 червня 2025 року скасувати.
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова