ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 604/1060/25	Головуючий у 1-й інстанції Сіянко В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/214/26 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Гірський Б. О., Храпак Н. М., 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №604/1060/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2025 року, ухвалене суддею Сіянко В.М., повний текст якого складено 24 листопада 2025 року, в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
11 вересня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулось до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідачка неналежним чином виконувала умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 26845 грн.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 26 грудня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і фізичною особою ОСОБА_2 , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1131-6129. За твердженням позивача, відповідачу було видано кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний останнім в особистому кабінеті у розмірі 5900.00грн.
За розрахунками позивача станом на 25 серпня 2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за вказаним Кредитним договором, з урахуванням часткового списання заборгованості позичальнику, становить 26845.00 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 5900.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами у сумі 20945.00 грн.
Оскільки відповідачка добровільно не сплатила суму боргу за кредитом, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за Кредитним договором №1131-6129 від 26 грудня 2022 року у загальному розмірі 26845.00 гривень та в порядку розподілу судових витрат стягнути судовий збір у розмірі 2422.40 гривень.
Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши повністю позовні вимоги.
Зокрема зазначає, що кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно зі ст.639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Зазначає, що відповідачка підписала договір за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий на її мобільний телефон, а отже відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір вважається підписаним, якщо було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Цей вид підпису є еквівалентним власноручному.
Апелянт вказує, що надав суду докази перерахування коштів відповідачці на картку, яку остання самостійно вказала в заявці на кредит, яка також відображена у кредитному договорі.
На підтвердження перерахування було надано довідку про перерахування суми кредиту №1131-6129 від 26 грудня 2022 року, а також лист (довідку) АТ КБ «Приватбанк», які містять номер особистого електронного платіжного засобу відповідачки.
Крім того вказує, що суд першої інстанції безпідставно витребував інформацію про наявність карткового рахунку у відповідачки за № НОМЕР_1 саме у АТ «Приватбанк», в той час як банк емітент вказаної картки є АТ «УніверсалБанк», про що позивач зазначав у своєму клопотанні від 10 жовтня 2025 року про витребування інформації про належність відповідачці зазначеної банківської картки, а також щодо надходження на цей рахунок 26 грудня 2022 року коштів в сумі 5900 грн, яке суд першої інстанції залишив поза увагою.
Також скаржник підкреслює, що відповідачка частково погасила заборгованість за кредитом 12 січня 2023 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою та розрахунком заборгованості. Ці конклюдентні дії підтверджують, що вона прийняла умови кредитного договору і визнала свої зобов`язання, які виникли в результаті його укладення. Тобто, частково погасивши заборгованість, відповідачка підтвердила як факт укладення кредитного договору, так і отримання нею кредитних коштів.
Крім того, до апеляційної скарги апелянт долучив клопотання про витребування з АТ «УніверсалБанк» інформації про належність відповідачці банківської картки № НОМЕР_1 , а також щодо надходження на цей рахунок 26 грудня 2022 року коштів в сумі 5900 грн.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи категорію та складність даної справи, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Оскільки апелянтом рішення суду оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено (щодо стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом), тому колегія суддів апеляційного суду в іншій частині рішення суду не переглядає.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
З урахуванням вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Даним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Судом встановлено наступні обставини.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 16 січня 2018 року, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
Крім того ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до ліцензії від 08 червня 2017 року №2401, виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
Матеріали справи свідчать, що 22 грудня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (надалі за текстом - ТОВ «Укр Кредит Фінанс», або «Кредитодавець», або «Позивач») і фізичною особою, ОСОБА_2 (надалі за текстом - «Відповідач», або «Позичальник») за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1131-6229 (надалі за текстом - «Кредитний договір»).
Зазначений договір укладено в електронній формі та підписано за допомогою використання одноразового ідентифікатора.
Умовами договору визначено, що Цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A8360, для підписання Кредитного договору №1131-6229 від 26 грудня 2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Сторонами договору погоджено умови кредитного договору. Зокрема, Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_3 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: 
- дата видачі кредиту - 26 грудня 2022 року;
- сума кредиту - 5900.00 грн; 
- нараховані проценти за користування кредитом - 2655.00 грн, разом до сплати - 8555.00 грн; 
- строк кредитування - 300 днів; 
- дата повернення (виплати) Кредиту - 22 жовтня 2023 року; 
- тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована;
- базовий період -18 днів; 
- знижена % ставка - 2.50 % в день; 
- стандартна % ставка -3.00 % в день. 
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 756335.00 відсотків. Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 59000.00 грн та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом.
Сторонами договору передбачено, що Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1 цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
Відповідно до п.5.1 Договору Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю отриманий Кредит та нараховану Кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована Кредитодавцем) не пізніше ніж в останній календарний день Строку кредитування, вказаного у п.4.8 цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця.
Сторонами Договору у розділі 12 Договору погоджено Реквізити сторін та вказано наступну інформацію :
- Позичальник: ОСОБА_2 Паспорт серія/номер/ НОМЕР_2 ким, коли, виданий: 6123 18 грудня 2020 року. Місце проживання: АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 . Номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 Електронна адреса: olakonenko74@gmail.com
Кредитодавець: ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Місцезнаходження: Україна, 01133, м.Київ, бульв. Лесі Українки, буд.26, оф.407. код ЄДРПОУ: 38548598 Платник податку на прибуток на загальних підставах п/р НОМЕР_4 в АТ «Юнекс Банк» Тел: 0800200221, Електронна адреса: info@creditkasa.ua Адреса веб-сайту: https://creditkasa.com.ua.
Також, договором передбачено, що невід`ємною його частиною є додатки: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до Методики НБУ
Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором також підписано і таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1131-6129 від 26 грудня 2022 року (графік платежів за договором) який відповідає умовам п.4.10 договору.
На підтвердження перерахування грошових коштів ОСОБА_3 та наявності в відповідачки заборгованості за кредитним договором позивачем надано довідку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за договором №1231-6129 від 26.12.2022, у розмірі 5900,00 грн, платіж 2173836678, на картковий НОМЕР_1 , а також інформацію від АТ КБ «ПриватБанк» від 28 серпня 2025 року, відповідно до якої через систему LIQPAY, серед інших, зокрема за номером договору №1231-6129, на номер картки НОМЕР_1 , перераховано кошти у розмірі 5900.00грн.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1231-6129, ОСОБА_3 станом на 25 серпня 2025 року має заборгованість по кредиту у розмірі 55283.00 грн, яка складається з наступного: основний борг - 5900.00 грн, заборгованості по відсоткам - 49383.00 грн.
З позовної заяви вбачається, що позивач застосовує програму лояльності та частково списує нараховані проценти за договором № 1231-6129 від 26 грудня 2022 року у сумі 34338.00 грн за умови погашення відповідачкою решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 20945.00 грн, з якої: заборгованість по кредиту (прострочена) - 5900.00 грн, заборгованість по процентам (прострочена) - 20945.00 грн.
Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2025 року витребувано від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (м.Київ, бульв.Лесі Українки, буд. 26, оф.407) інформацію (з документальним підтвердженням) про:
- загальну суму кредитних коштів (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, тощо), яка була сплачена ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в період часу з 26 грудня 2022 року до 11 вересня 2025 року;
- довідку та виписку по рахунку п/р НОМЕР_4 в АТ «Юнекс Банк» про рух коштів за період з 26 грудня 2022 року по 24 жовтня 2023 року.
Витребувано в АТ «Приватбанк (ЄДРПОУ: 14360570, адреса: 01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1д) інформацію (документи), а саме:
- чи належить (належала раніше) платіжна картка за номером НОМЕР_1 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 );
- інформацію про рух коштів (довідку та виписку) по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 26 грудня 2022 року по 24 жовтня 2023 року (тобто період дії договору про відкриття кредитної лінії № 1131-6229 від 26 грудня 2022 року.
Крім того, згідно з вказаною вище ухвалою, відповідачка у судовому засіданні надала усні пояснення по суті заявленого позову, відповідно до яких повідомила, що отримані кредитні кошти було повернуто ТОВ «Укр Кредит Фінанс» шляхом оплати через термінали iBox (айбокс). Вказувала, що повністю погасила суму кредиту.
На виконання ухвали суду від 07 жовтня 2025 року від позивача надійшла заява, відповідно до змісту якої останнім зазначено наступне. Щодо довідки та виписки по рахунку про рух коштів за період з 26 грудня 2022 року по 24 жовтня 2023 року позивач вказав, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь який первинний бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_2 є неможливим. Посилається на лист (довідку) АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay та довідку про перерахування суми кредиту №1131-6129 від 26 грудня 2022 року, які свідчать про перерахування грошових коштів відповідачу. Щодо загальної суми кредитних коштів (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, тощо), яка була сплачена ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в період часу з 26 грудня 2022 року до 11 вересня 2025 року, вказує, що до позовної заяви по справі було долучено Розрахунок заборгованості за договором 1131-6129 від 26 грудня 2022 року, станом на 25 серпня 2025 року. Крім того зазначає, що 12 січня 2023 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 2655.00 грн, які було враховано на погашення нарахованих відсотків. Додатково надано довідку щодо погашення заборгованості клієнта за договором 1131-6129 від 26 грудня 2022 року.
13 листопада 2025 року від АТ «Приватбанк» надійшов лист від 05 листопада 2025 року №20.1.0.0.0/7- 251028/63771, відповідно до якого банк повідомив, що на ім`я ОСОБА_2 в банку не імітовано карту № НОМЕР_1 , у зв`язку з чим відсутня можливість надати запитувану інформацію. Зазначена карта не обслуговується за клієнтом ОСОБА_2 . Також банк вказав, що не вбачається можливим надати відомості щодо особи, на ім`я якої було емітовано платіжку карту № НОМЕР_1 , оскільки необхідно надати повний номер рахунку.
20 листопада 2025 року від ОСОБА_2 надійшла заява до суду першої інстанції про розгляд справи за її відсутності та відповідно до якої відповідачкою позовні вимоги не визнаються, заперечує щодо задоволення позову, зазначаючи, що платіжну карту за № НОМЕР_1 не відкривала для надання кредиту за вказаним договором.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умов договору про відкриття кредитної лінії щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
Також суд зазначив, що позивачем не надано доказів проведення ідентифікації відповідачки при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ТОВ «Укр Кредит Фінанси».
З таким висновком колегія суддів апеляційного суду не погоджується.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ст.207 ЦК України, електронний документ прирівнюється до письмової форми правочину. Спеціальне законодавство у сфері електронної комерції (Закони України «Про електронну комерцію» та «Про електронні документи та електронний документообіг») не заперечує юридичної сили електронних документів та договорів, укладених шляхом обміну електронними повідомленнями. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає можливість підписання електронного правочину, зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одноразовим ідентифікатором, як визначено ч.1 ст.3 цього ж Закону, є алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує особа, що приймає оферту, шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції.
Таким чином, використання відповідачем логіну та паролю для входу в особистий кабінет та/або введення одноразового ідентифікатора, надісланого на його контактний номер телефону, є належним способом ідентифікації та підписання електронного договору, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за своїм правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису у визначених законом випадках, а електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через його електронну форму. Аналогічно, у цивільному праві діє загальна презумпція правомірності правочину, встановлена статтею 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або не визнана судом.
Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку (фінансової установи) на пред`явлення будь-якої вимоги.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Частиною 4 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження №14-400 цс 19).
Як встановлено вище, 26 грудня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1131-6129, шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А8360.
У колегії суддів відсутні підстави вважати, що зазначений кредитний договір між сторонами укладеним не був, враховуючи при цьому той факт, що в судовому засіданні суду першої інстанції 07 жовтня 2025 року відповідачка повідомила, що отримані кредитні кошти було повернуто ТОВ «Укр Кредит Фінанс», шляхом оплати через термінали iBox (айбокс) та повністю погасила суму кредиту, про що зазначено в самій ухвалі Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2025 року.
Так, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Зазначеним вище вагомим обставинам справи суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні оцінки не дав, у зв`язку з чим дійшов безпідставного висновку про неукладеність між сторонами кредитного договору.
Більше того, у своєму рішенні суд не дав оцінки процесуальній суперечливій поведінці відповідачки, яка в судовому засіданні 07 жовтня 2025 року фактично визнала отримання від позивача кредитних коштів та вказала, що заборгованість погасила, а у своїй заяві від 20 листопада 2025 року заперечила проти задоволення позову, вказуючи, що платіжну карту за № НОМЕР_1 не відкривала.
З огляду на встановлені апеляційним судом обставини справи, колегія суддів вважає доведеним факт укладення між сторонами спірного кредитного договору №1131-6129 від 26 грудня 2022 року на передбачених ним умовах.
Так, згідно з умовами кредитного договору, Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_3 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: дата видачі кредиту - 26 грудня 2022 року, сума кредиту - 5900.00 грн; нараховані проценти за користування кредитом - 2655.00 грн, разом до сплати - 8555.00 грн; строк кредитування - 300 днів; дата повернення (виплати) Кредиту - 22 жовтня 2023 року; Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Базовий період -18 днів; знижена % ставка - 2.50 % в день; стандартна % ставка - 3.00 % в день. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 756335.00 відсотків. Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 59000.00 грн та включає в себе суму Кредиту та проценти за користування Кредитом.
На виконання умов договору, відповідачка ОСОБА_3 12 січня 2023 року сплатила нараховані відсотки в сумі 2655 грн, однак доказів погашення тіла кредиту в сумі 5900 грн відповідачка не надала, у зв`язку з чим, у відповідності до умов договору, протягом строку його дії нараховувались відсотки за користування коштами.
Апеляційний суд встановив, що за вказаним договором про відкриття кредитної лінії від 26 грудня 2022 року №1131-6129, станом на 21 жовтня 2023 року, тобто кінець строку кредитування, у ОСОБА_2 утворилася заборгованість у сумі 55283 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 5900 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 49383 грн.
Однак, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 28438 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 26 845 грн.
Тобто позивач у позові просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 5900.00 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 20945.00 грн, що разом становить 26845 грн, яку, на думку колегії суддів, слід стягнути з відповідачки на користь позивача.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими мотиви суду щодо покладення саме на позивача обов`язку з доведення ним обставин, про які зазначає відповідачка щодо погашення останньою заборгованості за кредитним договором, оскільки в силу вимог ст.81 ЦПК України обов`язок доказування покладається на обидві сторони, тобто позивач має довести обставини, на які посилається як на підставу вимог, а відповідач - підстави своїх заперечень.
Позивач до позовної заяви додав докази, на підставі яких вважав доведеним ті обставини, на які посилався у своїй позовній заяві, в той час як відповідачка, не скориставшись правом на подання відзиву ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій, лише зазначила в судовому засіданні, що погасила борг, не долучивши жодного доказу на підтвердження своїх доводів.
ОСОБА_2 не була позбавлена можливості самостійно, як позичальник у ТОВ «Укр Кредит Фінанс», отримати всю необхідну інформацію щодо заборгованості за кредитним договором та його погашення.
Будь-яких підстав вважати, що відповідачкою ОСОБА_2 , крім сплачених 12 січня 2023 року 2655 грн на погашення заборгованості за кредитним договором, були здійснені інші платежі, в тому числі повне погашення кредитної заборгованості, у колегії суддів немає.
Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно витребував інформацію про наявність карткового рахунку у відповідачки за № НОМЕР_1 саме у АТ «Приватбанк», в той час як банк емітент вказаної картки є АТ «УніверсалБанк», про що також позивач зазначав у своєму клопотанні від 10 жовтня 2025 року про витребування інформації про належність відповідачці банківської картки № НОМЕР_1 , а також щодо надходження на цей рахунок, відкритий саме у вказаному банку, 26 грудня 2022 року коштів в сумі 5900 грн, і яке судом першої інстанції залишено поза увагою та без будь-якого обґрунтування щодо відмови у його задоволенні, у зв`язку з чим суд порушив принцип змагальності сторін.
Що стосується вказаного клопотання, долученого апелянтом до апеляційної скарги, то колегія суддів вважає, що за встановлених вище апеляційним судом обставин справи, зокрема щодо укладення між сторонами справи спірного кредитного договору, в тому числі отримання відповідачкою коштів та її часткового погашення, підстав для підтвердження обставин щодо отримання ОСОБА_2 від позивача коштів в сумі 5900 грн шляхом отримання відповідної інформації у АТ «УніверсалБанк», колегія суддів не вбачає.
Таким чином, на думку колегії суддів, у матеріалах справи наявні належні, допустимі та достатні докази для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов переконання, що рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Враховуючи, що апеляційним судом задоволено апеляційні вимоги повністю, тому з відповідачки слід також стягнути сплачений позивачем судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій в загальній сумі 6056 грн (2422.40 грн + 3633.60 грн, відповідно).
Згідно з п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - задовольнити.
Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2025 року - скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ: 38548598) заборгованість за кредитним договором №1131-6129 від 26 грудня 2022 року в розмірі 26845 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 5900 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 20945 грн, а також судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій в сумі 6056 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий 
Судді