ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Стецик Н.В.

26 лютого 2026 року	Львів	Справа № 140/8887/25 пров. № А/857/49239/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі № 140/8887/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Волинська біоенергетична компанія” до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ :
11.08.2025р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Волинська біоенергетична компанія” (далі – ТОВ “Волинська біоенергетична компанія”) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України, в якому, просив суд:
-визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Волинській області від 19.06.2025 №12996592/40827373 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 30.06.2024р. №4; 
-зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) подану ТзОВ “Волинська біоенергетична компанія” податкову накладну (далі – ПН) від 30.06.2024р. №4.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.11.2025р. позов задоволено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління ДПС у Волинській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.11.2025р .скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 04.10.2021р. ТОВ “Волинська біоенергетична компанія” (зберігач) та ПрАТ “Теофіпольський цукровий завод” (поклажодавець) уклали договір відповідального зберігання №ЗБ-1, за умовами якого зберігач приймає та зобов`язується за плату зберігати протягом строку дії цього договору майно (цукор) на умовах, визначених договором. Поклажодавець сплачує послуги з відповідного зберігання шляхом перерахування грошових коштів на вказаний в даному договорі розрахунковий рахунок зберігача впродовж 10 календарних днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг, складеного на останній день звітного кварталу, або одним платежем один раз на рік до 31 грудня поточного року зберігання.
В пп. 1.1. Договору визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Зберігач зобов`язується протягом строку дії цього Договору за плату надати Поклажодавцю послуги по зберіганню Цукру в кількості згідно Актів прийому-передачі (надалі іменується “Майно”), а Поклажодавець зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги на умовах даного договору, а також компенсувати витрати за послуги тепловоза по подачі та збиранню вагонів, залізничні послуги (та інші пов`язані з цим супутні послуги) (в редакції Додаткової Угоди від 03.01.2023р. до Договору №ЗБ-1 від 04.10.2021р.).
На виконання умов договору відповідального зберігання №ЗБ-1 від 04.10.2021р. ТОВ “Волинська біоенергетична компанія” за результатами другого кварталу 2024 року складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19 від 30.06.2024 на загальну суму 20 910,00 грн (у т.ч. ПДВ - 3 485,00 грн).
Відповідно до цього акта позивач надав ПрАТ “Теофіпольський цукровий завод” послуги відповідального зберігання цукру (квітень, травень, червень 2024 року). 
30.06.2024р. в силу вимог ПК України ТОВ “Волинська біоенергетична компанія” сформував та направив засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №4 на суму 20 910,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 3 485,00 грн).
Із змісту квитанції від 16.07.2024р. №9198198800 видно, що реєстрацію ПН від 30.06.2024р. №4 в ЄРПН зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165 (зі змінами), оскільки ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку).
16.06.2025р. з метою підтвердження реєстрації податкової накладної від 30.06.2024р. №4 ТОВ “Волинська біоенергетична компанія” подав до контролюючого органу повідомлення №5 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до якого додав копії наступних документів: штатний розпис, звіт з праці за ІІ кв. 2024 року, відомості про виплату зарплати за другий квартал 2024 року; договори оренди землі від 26.11.2021р., від 21.12.2021р., від 24.11.2017р., від 17.07.2017р., від 03.06.2019р., від 02.01.2019р. з витягами з ДРРП (кад. №№0710200000:01:005:5726-5731), ліцензію на зберігання пального від 02.11.2021р., повідомлення ф.20-ОПП від 16.10.2020р. та від 29.10.2020р.; договір відповідального зберігання №ЗБ-1 від 04.10.2021р., акти приймання-передачі №79-115 (135,6-318,2 т), акти повернення №231-322 (21-207 т), акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19 від 30.06.2024, оборотно-сальдову відомість і картку рахунку 361 за ІІ кв. 2024 року.
За результатами розгляду вказаних документів комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН прийняв рішення від 19.06.2025р. №12996592/40827373 про відмову в реєстрації ПН від 30.06.2024р. №4 у зв`язку з надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. У додатковій інформації зазначено: виявлено невідповідність даних документів, наданих до Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та податкової інформації, наявної у податковому органі.
ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
п.201.10 ст.201 ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його ПН та/або РК до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані ПН/РК сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації ПН/РК надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
В п.201.16 ст.201 ПК України видно, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
п.1 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165 (далі - Порядок №1165), передбачено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Згідно п.7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім ПН/РК, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.
п.10, п.11 Порядку №1165 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації ПН/РК, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються: 1) номер та дата складення ПН/РК; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН/ РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії регіонального рівня повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Відповідно до п.25 Порядку №1165 комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Так, у додатку №1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, що складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Із змісту квитанції від 16.07.2024р. №9198198800 видно, що реєстрацію ПН від 30.06.2024р. №4 в ЄРПН зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165 (зі змінами), оскільки податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку).
Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що 16.06.202р.5 з метою підтвердження реєстрації податкової накладної від 30.06.2024р. №4 ТОВ “Волинська біоенергетична компанія” подав до контролюючого органу повідомлення №5 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до якого додав копії наступних документів: штатний розпис, звіт з праці за ІІ кв. 2024 року, відомості про виплату зарплати за другий квартал 2024 року; договори оренди землі від 26.11.2021р., від 21.12.2021р., від 24.11.2017р., від 17.07.2017р., від 03.06.2019р., від 02.01.2019р. з витягами ДРРП (кад. №№0710200000:01:005:5726-5731), ліцензію на зберігання пального від 02.11.2021, повідомлення ф.20-ОПП від 16.10.2020р. і від 29.10.2020р.; договір відповідального зберігання №ЗБ-1 від 04.10.2021р., акти приймання-передачі №79-115 (135,6-318,2 т), акти повернення №231-322 (21-207 т), акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19 від 30.06.2024, оборотно-сальдову відомість і картку рахунку 361 за ІІ кв. 2024 року.
п.6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в ЄРПН, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно пп.3 п.11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначається, серед іншого, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженого наказом Мінфіну від 12.12.2019р. №520 (далі - Порядок №520).
В абз.8-9 п.9 Порядку №520 встановлено, що за результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за формою згідно додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Таким чином, відсутні законодавчі підстави вважати, що зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є безумовною підставою для відмови в реєстрації цих документів податкової звітності.
п.5 Порядку №1165 визначає, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Колегія суддів відхиляє за необґрунтованістю покликання податкового органу щодо законності зупинення реєстрації ПН в ЄРПН у зв`язку із наявним рішенням про віднесення ТзОВ “Волинська біоенергетична компанія” до переліку ризикових платників податків від 02.01.2024р. №2694, оскільки перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної/розрахунку коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикових, та є передбаченим законом заходом контролю.
З наявній в матеріалах справи квитанції про зупинення реєстрації ПН вбачається, що така містить вимоги про надання пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття відповідного рішення.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації ПН чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.
Аналогічна позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 22.05.2024р. у справі №640/26298/21.
У постанові Верховного Суду від 22.07.2019р. у справі №815/2985/18, сформував висновок, який підтриманий постановою Верховного Суду від 27.04.2023р. у справі 460/8040/20, згідно із яким у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу відповідно створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Сформовані комісією регіонального рівня пропозиції щодо надання документів є загальними та формальними, які за своїм змістом дублюють припис п.п.3 п.11 Порядку №1165. Такі пропозиції щодо надання документів не є конкретизованими, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.
Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання для реєстрації в ЄРПН податкової накладної.
Порядок №520 визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п.1 Порядку №520).
п.2 – п.4 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію /відмову в реєстрації ПН / РК в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку на додану вартість засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог ПК України та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” і “Про електронні довірчі послуги”. У разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
В п.5, п.6 Порядку №520 видно, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН / РК в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, може включати: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох ПН / РК, якщо такі ПН / РК складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких ПН / РК відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
п.10 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.
Як видно з оскаржуваного рішення від 19.06.2025р. №12996592/40827373, підставою для його прийняття стало: “надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства”. У додатковій інформації зазначено: виявлено невідповідність даних документів, наданих до Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та податкової інформації, наявної у податковому органі.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що крім документального підтвердження господарської операції по зупиненій ПН, до пояснень позивачем додатково додавалися копії документів щодо підтвердження: наявності матеріально-технічної бази; наявність трудових ресурсів; наявності в користуванні земельних ділянок та основних засобів; наявності в користуванні орендованого майна; наявності дозвільних документів та наявності місця зберігання ПММ.
Вищезазначені документи у своїй сукупності доводять факт реальності господарської операції по зупиненій ПН від 30.06.2024р. №4 та є підставою для реєстрації даної ПН в ЄРПН. Зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, та на те, що наданих контролюючому органу документів було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію ПН, контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації спірної ПН в ЄРПН. Подані до комісії регіонального рівня разом із поясненнями копії первинних документів за договором відповідального зберігання не мали дефектів форми, змісту або походження. Зауваження зі сторони податкового органу до поданих документів відсутні.
При цьому, наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в оформленні окремих документів не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та для відмови платнику податку у формуванні податкового зобов`язання, якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльність (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.06.2018р. у справі №825/3419/14). Можливі недоліки в оформленні документів не можуть бути достатньою підставою визнання господарської операції нереальною для позбавлення платників податку на додану вартість права на формування податкового кредиту, якщо обставини у справі не викликають сумніву в тому, що надання послуг відбулося.
На виконання умов договору відповідального зберігання №ЗБ-1 від 04.10.2021р. за результатами другого кварталу 2024 року складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19 від 30.06.2024р. на загальну суму 20 910,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 3 485,00 грн). Відповідно до цього акта позивач надав ПрАТ “Теофіпольський цукровий завод” послуги відповідального зберігання цукру (квітень, травень, червень 2024 року). 
За результатами складання цього акта, відповідно до вимог ПК України, ТзОВ “Волинська біоенергетична компанія” було сформовано та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН податкову накладну від 30.06.2024р. №4 на вищевказану суму.
Додатковою угодою №3 від 01.10.2023р. до Договору відповідального зберігання №3Б-1 від 04.10.2021р. сторони дійшли згоди змінити положення Договору відповідального зберігання №3Б-1 від 04.10.2021р., виклавши п.4.2. Договору у наступній редакції: “4.2. Поклажодавець сплачує послуги з відповідального зберігання шляхом перерахування грошових коштів на вказаний в даному договорі розрахунковий рахунок Зберігача впродовж 10 календарних днів з дати підписання Сторонами Акту наданих послуг, складеного на останній день звітного кварталу, або одним платежем один раз на рік до 31 грудня поточного року зберігання”.
Додатковою угодою змінено умови договору та, зокрема, передбачено складання актів наданих послуг на останній день звітного кварталу. Саме на останній день звітного кварталу (другий квартал 2024 року) складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19 від 30.06.2024р. на загальну суму 20 910,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 3 485,00 грн). Внаслідок цього позивачем за першою подією (складання акта наданих послуг) сформована та відправлена на реєстрацію в ЄРПН податкова накладна від 30.06.2024р. №4. 
На підтвердження підстав для складання податкової накладної позивач надав податковому органу копії первинних документів, які зазначені судом вище. При цьому, зауваження до форми чи змісту цих документів у податкового органу відсутні.
Колегія суддів звертає увагу на те, що при розгляді таких спорів необхідно встановити настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладу та зареєструвати її в ЄРПН.
В п.187.1 ст.187 ПК України видно, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
п.198.2 ст.198 ПК України, передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Таким чином, оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН (додаток 1 до Порядку №520) визначає обов`язок комісії регіонального рівня у графі “додаткова інформація” зазначити конкретні документи, які не надані платником або складені з порушенням законодавства. 
У спірному рішенні у графі “додаткова інформація” зазначено: виявлено невідповідність даних документів, наданих до Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та податкової інформації, наявної у податковому органі.
Разом з тим, документального підтвердження господарської операції по зупиненій ПН до пояснень додатково додавалися копії документів щодо підтвердження: наявності матеріально-технічної бази; наявність трудових ресурсів; наявності в користуванні земельних ділянок та основних засобів; наявності в користуванні орендованого майна; наявності дозвільних документів та наявності місця зберігання ПММ.
Оскільки в оскаржуваному рішенні від 19.06.2025р. №12996592/40827373 контролюючим органом не вказано конкретних документів, які складені/оформлені із порушенням законодавства, тому суд дійшов висновку про його необґрунтованість.
При цьому, зазначення у графі “додаткова інформація” інформації про невідповідність даних документів, наданих до Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та податкової інформації, наявної у податковому органі не може бути обґрунтованою підставою для відмови в реєстрації ПН в ЄРПН з підстав надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.
Одночасно, суд апеляційної інстанції зазначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, зміст та обсяг господарської операції, печатки і підписи осіб, які засвідчують певну подію (факт) тощо. У цьому разі основні та суттєві відомості в товарно-транспортній накладній наявні.
Наявність або відсутність окремих документів, помилки в їх оформленні також не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що відбувався фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.
Така позиція відображена у постановах Верховного Суду від 05 червня 2022 року у справі №803/1130/13-а, від 21 лютого 2018 року у справі №804/7470/16.
Між тим первинні документи щодо господарських операцій, за результатами якої складено податкову накладну, реєстрацію якої зупинено були надані комісії регіонального рівня разом із поясненням, що не заперечується відповідачами у відзиві на позов.
У постанові від 21 лютого 2023 року у справі №240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.
Колегія суддів погоджується з висновкам суду першої інстанції, що надані позивачем документи є достатніми для підтвердження господарської операції, щодо якої складено податкову накладну.
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної за умови, що інші документи підтверджують проведення господарської операції.
Верховний Суд у постанові від 27.04.2023р. у справі №460/8040/20, дійшов висновків, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючий орган зобов`язаний зазначити об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів. При цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що подані документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту та були достатніми для реєстрації податкової накладної і в суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарську операцію.
Апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутність станом на час прийняття оспорюваного рішення правової обґрунтованості та об`єктивності застосування механізму державного регулювання в частині визначення критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків, оскільки в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН не вказано, чіткого переліку документів які пропонуються надати позивачу, які були б достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної.
Отже, з аналізу даних норм законодавства видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку документів які пропонуються надати платнику податків. Вживання податковим органом загального посилання на п.8 Критерії ризиковості платника податку, без наведення зазначення чіткого переліку документів які необхідно надати є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Податковий орган не спростував доводи позивача стосовно реальності господарської операції по яким зупинена реєстрація податкової накладної. Наявність чи відсутність розбіжностей щодо виконання позивачем умов договору, податковому органу відповідно до вимог Податкового кодексу України слід з`ясовувати при проведенні документальної чи іншої податкової перевірки, а не під час вирішення питання про реєстрацію чи відмову у реєстрації податкової накладної.
Доказів проведення контролюючим органом відповідної перевірки не надано суду.
Не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта щодо ризиковості контрагентів як підстава для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Оскільки платник податків не повинен нести відповідальність за порушення допущені його контрагентом.
В п.19, п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, видно, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинена, реєструється у день настання однієї з таких подій: набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п.12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Тобто, законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, як зобов`язати податковий орган зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, у зв`язку з чим наявна обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки податковий орган як суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Волинській області діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України. В квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не вказано чіткого переліку документів які були б достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. У випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Позивач дотримав вимоги чинного законодавства щодо складення та реєстрації податкової накладної, надав податковому органу пояснення та всі наявні первинні документи стосовно підтвердження наведеної в податковій накладній інформації.
ч.5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Висновки колегії суддів узгоджуються з позицією яка викладена в постановах Верховного Суду у справах № 822/1817/18 від 23.10.2018р., № 819/330/18 від 10.04.2020р., № 826/6528/18 від 18.09.2019р., № 815/2985/18 від 22.07.2019р.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області – залишити без задоволення, а Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі № 140/8887/25– без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель