Єдиний унікальний номер 205/567/25

Єдиний унікальний номер 205/567/25
 
Провадження № 2/205/3022/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, – 
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 76664312 від 07 листопада 2023 року у розмірі 11 233 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 483 грн. 50 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 6 750 грн.; заборгованості за кредитним договором № 42480-01/2024 від 27 січня 2024 року у розмірі 52 072 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 13 100 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 38 972 грн. 50 коп.; заборгованості за кредитним договором № 29262-01/2024 від 31 січня 2024 року у розмірі 52 500 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 37 500 грн.; заборгованість за кредитним договором № 00007-02/2024 від 02 лютого 2024 року у розмірі 43 605 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 400 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 32 205 грн.; заборгованість за кредитним договором № 6904981 від 08 лютого 2024 року у розмірі 22 087 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 9 750 грн. та заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 7 337 грн. 50 коп.; заборгованість за кредитним договором № 1446843 від 17 лютого 2024 року у розмірі 35 750 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 28 250 грн. та пені у розмірі 2 500 грн., а також судовий збір у розмірі 3 258 грн. 73 коп., а всього 220 507 грн. 73 коп. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 26 січня 2026 року заочне рішення скасовано і справу призначено до розгляду.
Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилався на те, що 07 листопада 2023 року між ОСОБА_1 і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір № 76664312, відповідно до умов якого відповідачеві було видано кредит у розмірі 9 000 грн. строком на 30 днів по 06 грудня 2023 року зі сплатою відсотків у розмірі 2,50 % щоденно за користування кредитом. 27 січня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено договір пор надання фінансового кредиту № 42480-01/2024 та відповідачеві наданий кредиту у розмірі 13 100 грн. строком на 120 днів по 25 травня 2024 року, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 2,5 % за кожен день. 31 січня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір про надання фінансового кредиту № 29262-01/2024, на умовах якого відповідачеві надано кредит у розмірі 15 000 грн. строком на 100 днів по 09 травня 2024 року і сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на день від суми кредиту. 02 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 00007-02/2024, на підставі якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 11 400 грн. строком на 120 днів по 31 травня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту щоденно. 08 лютого 2024 року між ТОВ «Маніфою» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 6904981, згідно з умовами якого відповідачеві було надано кредиту у розмірі 5 000 грн. строком на 80 днів по 28 квітня 2024 року і сплату відсотків у розмірі 2,5 % на день від суми кредиту. 17 лютого 2024 року ОСОБА_1 і ТОВ «Слон Кредит» уклали договір № 1446843, відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 360 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,4 % в день. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався передати позивачеві права вимоги, строк виконання яких настав, до третіх осіб – боржників. Відповідно до умов додаткової угоди № 34 від 19 серпня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 76664312 від 07 листопада 2023 року. 24 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24052024, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові свої права за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 42480-01/2024 від 27 січня 2024 року та за кредитним договором № 00007-02/2024 від 02 лютого 2024 року. 24 червня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і позивачем було укладено договір факторингу № 24062024 року, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 29262-01/2024 від 31 січня 2024 року. 11 січня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «Маніфою» було укладеного договір факторингу № 11-01/2024 року, згідно з умовами якого ТОВ «Маніфою» зобов`язався відступити право грошової вимоги, строк виконання яких настав, до третіх осіб – боржників. Відповідно до умов додаткової угоди № 5 від 17 липня 2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 до позивача перейшло право вимоги за договором позики № 6904981. 14 жовтня 2024 року між позивачем і ТОВ «Слон Кредит» було укладений договір факторингу № 14102024, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за договором № 1446843 про надання споживчого кредиту від 17 лютого 2024 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, чим порушив умови договорів. Таким чином сума заборгованості за кредитним договором № 76664312 від 07 листопада 2023 року становить 19 570 грн. 68 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 483 грн. 50 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 15 087 грн. 18 коп.; за кредитним договором № 42480-01/2024 від 27 січня 2024 року заборгованість становить 52 072 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 13 100 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 38 972 грн. 50 коп.; за кредитним договором № 29262-01/2024 від 31 січня 2024 року заборгованість становить 52 500 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 37 500 грн.; за кредитним договором № 00007-02/2024 від 02 лютого 2024 року заборгованість складає 43 605 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 400 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 32 205 грн.; за кредитним договором № 6904981 від 08 лютого 2024 року розмір заборгованості складає 22 087 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 9 750 грн. та заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 7 337 грн. 50 коп.; за кредитним договором № 1446843 від 17 лютого 2024 року заборгованість відповідача становить 35 750 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 28 250 грн. та пені у розмірі 2 500 грн. Відповідачем факт укладення кредитних договорів не заперечується. Самі кредитні договори не містять умов, які можуть визнаватися законом несправедливими. Жодних заперечень, зауважень чи застережень стосовно правил надання коштів відповідачем при укладенні висловлено не було. Позивач заперечував стосовно застосування положень ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», посилаючись на ту обставину, що статус військовослужбовця відповідач набув 27 лютого 2024 року, а кредитні договори були укладені 07 листопада 2023 року, 27 січня 2024 року, 31 січня 2024 року, 02 лютого 2024 року та 08 лютого 2024 року, а норми зазначеного закону не мають зворотної дії. ОСОБА_1 не надав первісному кредиторові доказів наявності у нього прав на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» для припинення нарахування штрафних санкцій. Просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 76664312 від 07 листопада 2023 року у розмірі 19 570 грн. 68 коп., заборгованість за кредитним договором № № 42480-01/2024 від 27 січня 2024 року у розмірі 52 072 грн. 50 коп., заборгованість за кредитним договором № 29262-01/2024 від 31 січня 2024 року у розмірі 52 500 грн., заборгованість за кредитним договором № 00007-02/2024 від 02 лютого 2024 року заборгованість складає 43 605 грн., заборгованість за кредитним договором № 6904981 від 08 лютого 2024 року у розмірі 22 087 грн. 50 коп. та заборгованість за кредитним договором за кредитним договором № 1446843 від 17 лютого 2024 року у розмірі 35 750 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. У своєму відзиві проти позовних вимог в частині стягнення з нього відсотків за користування позикою та пені заперечував, зазначивши, що він є військовослужбовцем, брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з агресією РФ проти України, тому має право на списання штрафних санкцій, пені та відсотків по кредиту. Також зазначив, що на час дії в Україні воєнного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється від обов`язку сплати кредитодавцеві неустойки (штрафи, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання. Крім цього, відповідач посилався, що умови кредитних договорів є несправедливими, оскільки встановлений розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що становить 163 764 грн. 50 коп. та пені у розмірі 2 500 грн., виходячи з тіла кредиту у загальному розмірі 54 983 грн. 50 коп., є несправедливими. Визнав позовні вимоги в частині тіла кредиту в загальному розмірі 54 983 грн. 50 коп., у задоволенні інших позовних вимог просив відмовити.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 07 листопада 2023 року між ОСОБА_1 і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір № 76664312, відповідно до умов якого відповідачеві було видано кредит у розмірі 9 000 грн. строком на 30 днів по 06 грудня 2023 року зі сплатою відсотків у розмірі 2,50 % щоденно за користування кредитом (а.с. 26-27, 28).
27 січня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 42480-01/2024 та відповідачеві наданий кредиту у розмірі 13 100 грн. строком на 120 днів по 25 травня 2024 року, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 2,5 % за кожен день (а.с. 70-72). 
31 січня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір про надання фінансового кредиту № 29262-01/2024, на умовах якого відповідачеві надано кредит у розмірі 15 000 грн. строком на 100 днів по 09 травня 2024 року і сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на день від суми кредиту (а.с. 12-14). 
02 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 00007-02/2024, на підставі якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 11 400 грн. строком на 120 днів по 31 травня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту щоденно (а.с. 63-65).
08 лютого 2024 року між ТОВ «Маніфою» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 6904981, згідно з умовами якого відповідачеві було надано кредиту у розмірі 5 000 грн. строком на 80 днів по 28 квітня 2024 року і сплату відсотків у розмірі 2,5 % на день від суми кредиту. Також умовами договору сторони погодили, що за неправомірне користування позикою/її частину позикодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний на вимогу позикодавця сплатити проценти на прострочену позику в розмірі 12,00 % від суми позики на 4-й день неправомірного користування та в розмірі 3,00 % від суми позики, починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування (а.с. 41-45).
17 лютого 2024 року ОСОБА_1 і ТОВ «Слон Кредит» уклали договір № 1446843, відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 360 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,4 % в день (а.с. 84-88). 
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався передати позивачеві права вимоги, строк виконання яких настав, до третіх осіб – боржників. Відповідно до умов додаткової угоди № 34 від 19 серпня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 76664312 від 07 листопада 2023 року (а.с. 29-30, 32, 34). 
24 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24052024, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові свої права за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 42480-01/2024 від 27 січня 2024 року та за кредитним договором № 00007-02/2024 від 02 лютого 2024 року (а.с. 77-79, 81).
24 червня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і позивачем було укладено договір факторингу № 24062024 року, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 29262-01/2024 від 31 січня 2024 року (а.с. 18-19, 21). 
11 січня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «Маніфою» було укладеного договір факторингу № 11-01/2024 року, згідно з умовами якого ТОВ «Маніфою» зобов`язався відступити право грошової вимоги, строк виконання яких настав, до третіх осіб – боржників. Відповідно до умов додаткової угоди № 5 від 17 липня 2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 до позивача перейшло право вимоги за договором позики № 6904981 від 08 лютого 2024 року (а.с. 52-54, 57). 
14 жовтня 2024 року між позивачем і ТОВ «Слон Кредит» було укладений договір факторингу № 14102024, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за договором № 1446843 про надання споживчого кредиту від 17 лютого 2024 року (а.с. 91-93, 95).
Відповідач ОСОБА_1 з 27 лютого 2024 року перебуває на військовій службі в ЗСУ (а.с. 152, 153).
Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України.
Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Таким ідентифікаторами у розділі «Реквізити та підписи сторін» є повідомлення з кодом FgaD7aJiH0 в кредитному договорі № 76664312 від 07 листопада 2023 року, W0857 в кредитному договорі № 79575953 від 20 січня 2024 року, W2794, який зазначений у тексті кредитного договору № 35910-01/2024 від 31 січня 2024 року, W6630 в кредитному договорі № 00007-02/2024 від 02 лютого 2024 року, j55983 в кредитному договорі № 6904981 від 08 лютого 2024 року, Н027 в кредитному договорі № 1446843 від 17 лютого 2024 року. Тобто, між позикодавцями і ОСОБА_1 були укладені кредитні договори.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач перед позивачем свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконала, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики.
Щодо позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 76664312 від 07 листопада 2023 року, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 76664312 від 07 листопада 2023 року, розмір заборгованості складає 19 750 грн. 68 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 483 грн. 50 коп. та відсотків за користування кредитом у розмірі 15 087 грн. 18 коп. (а.с. 35).
Проте, суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення процентів за користування кредитними коштами за вказаним договором підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
З наданих позивачем доказів вбачається, що кредитний договір № 76664312 від 07 листопада 2023 року між сторонами було укладено на строк 30 днів – з 07 листопада 2023 року по 06 грудня 2023 року, розмір відсотків за користування кредитом за вказаний період складає 6 750 грн. із розрахунку базової відсоткової ставки в розмірі 2,5 % за кожен день користування кредитними коштами у межах дії кредитного договору (а.с. 26-27).
Таким чином, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, після спливу строку чинності договору, позивач не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором № 76664312 від 07 листопада 2023 року.
Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд критично ставиться до тверджень відповідача в частині відсутності правових підстав стягнення з нього відсотків за користування кредитними коштами з огляду на перебування його на військовій службі, виходячи з наступного.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який триває по теперішній час.
У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022.
Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з 18 березня 2014 року і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування – зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
З аналізу вказаної норми права вбачається, що пільги щодо нарахування відсотків та штрафних санкцій за договорами кредиту мають такі категорії військовослужбовців, зокрема, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову; інші військовослужбовці, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції або у відсічі збройної агресії РФ проти України.
Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву зазначає, що для звільнення військовослужбовців, від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Документом, який підтверджує призив та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Також документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
На підтвердження можливості звільнення ОСОБА_1 від сплати відсотків та штрафних санкцій сторона відповідача надала довідку від 05 березня 2024 року за № 662, з якої вбачається, що ОСОБА_1 набув статус військовослужбовця з 27 лютого 2024 року.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 набув статус військовослужбовця ЗСУ з 27 лютого 2024 року, а кредитні договори були укладені до цього моменту, проте, після набуття відповідачем вказаного статусу, кредитні договори були чинні та продовжувалося нарахування відсотків.
При цьому, суд враховує заперечення відповідача в частині несправедливих умов нарахування відсотків за користування кредитними коштами за кредитними договорами від 27 січня 2024 року, 31 січня 2024 року, 02 лютого 2024 року, 08 лютого 2024 року та 17 лютого 2024 року, та зазначає наступне.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» денною процентною ставкою за договором споживчого кредитування визначаються загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
За приписами ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до таких витрат включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця та супутні витрати тощо. Внаслідок чого обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (ч. 3 ст. 8 цього Закону).
Відповідно до положень ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї же статті, яка не може перевищувати 1 %.
Сторони уклали кредитні договори 27 січня 2024 року, 31 січня 2024 року, 02 лютого 2024 року, 08 лютого 2024 року та 17 лютого 2024 року, тому повинні були діяти у межах приписів, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування», при визначенні ними розміру денної процентної ставки, максимальний розмір якої не міг бути більшим, за встановлений частиною 5 статті 8 цього Закону. При цьому, слід врахувати, що позичальником 27 лютого 2024 року набуто статус військовослужбовця, тому розмір відсотків слід перерахувати.
Таким чином, розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 42480-01/2024 від 27 січня 2024 року становить 3 930 грн., що розраховується наступним чином: тіло кредиту 13 100 грн. х 1 % х 30 днів = 3 930 грн.
Розмір відсотків за кредитним договором № 29262-01/2024 від 31 січня 2024 року, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 , складає 4 050 грн. (15 000 грн. х 1 % х 27 днів = 4 050 грн.)
Відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором № 00007-02/2024 від 02 лютого 2024 року становлять 2 850 грн. (11 400 грн. х 1 % х 25 днів = 2 850 грн.).
Розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 6904981 від 08 лютого 2024 року складає 950 грн. (5 000 грн. х 1 % х 19 днів = 4 000 грн.).
Відсотки за кредитним договором № 1446843 від 17 лютого 2024 року, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь позивача, складають 500 грн. (5 000 грн. х 1 % х 10 днів = 500 грн.).
У задоволенні інших позовних вимог в цій частині відмовити.
Стосовно заявлених позовних вимог в частині стягнення відсотків за прострочену позику у розмірі 7 337 грн. 50 коп. за кредитним договором № 6904981 від 08 лютого 2024 року, суд приходить до такого висновку за наступних підстав.
Частиною 1 статті 21 ЗУ «Про споживче кредитування», чинною на час укладення договору, встановлено, що споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.  Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача інші платежі - відсотки за прострочену позику за порушення виконання умов договору, виходячи з тіла кредиту у розмірі 5 000 грн., у розмірі 7 337 грн. 50 коп., що становить майже 147 % тіла кредиту та суперечить положенням ст. 21 ЗУ «Про споживчий кредитування». Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 2 500 грн. У задоволенні інших позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Щодо позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» в частині стягнення із ОСОБА_1 пені за прострочення виконання кредитного договору № 1446843 від 17 лютого 2024 року, то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені є необґрунтованим та задоволенню не підлягають.
У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 76664312 від 07 листопада 2023 року у розмірі 11 233 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 483 грн. 50 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 6 750 грн.; заборгованості за кредитним договором № 42480-01/2024 від 27 січня 2024 року у розмірі 17 030 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 13 100 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 3 930 грн.; заборгованості за кредитним договором № 29262-01/2024 від 31 січня 2024 року у розмірі 19 050 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 4 050 грн.; заборгованість за кредитним договором № 00007-02/2024 від 02 лютого 2024 року у розмірі 14 250 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 400 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 2 850 грн.; заборгованість за кредитним договором № 6904981 від 08 лютого 2024 року у розмірі 8 450 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 950 грн. та заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 2 500 грн.; заборгованість за кредитним договором № 1446843 від 17 лютого 2024 року у розмірі 5 500 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 500 грн., у задоволенні позовних вимог в іншій частині ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід відмовити.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір.
Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3 383 грн. 79 коп. (а.с. 1).
З урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 132 грн. 70 коп. (75 513 грн. 50 коп. х 3 383 грн. 79 коп.: 225 585 грн. 68 коп. = 1 132 грн. 70 коп.).
Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає 76 646 грн. 20 коп. (75 513 грн. 50 коп. + 1 132 грн. 70 коп. = 76 646 грн. 20 коп.).

На підставі викладеного, керуючись п. 12 ч. 1 ст. 3, ст. 12, ч. 1 ст. 13 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. ст. 525, 526, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, місцезнаходження за адресою: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4) заборгованість за кредитним договором № 76664312 від 07 листопада 2023 року у розмірі 11 233 (одинадцять тисяч двісті тридцять три) гривень 50 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 483 (чотири тисячі чотириста вісімдесят три) гривень 50 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 6 750 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень; заборгованості за кредитним договором № 42480-01/2024 від 27 січня 2024 року у розмірі 17 030 (сімнадцять тисяч тридцять) гривень, яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 13 100 (тринадцять тисяч сто) гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 3 930 (три тисячі дев`ятсот тридцять) гривень; заборгованості за кредитним договором № 29262-01/2024 від 31 січня 2024 року у розмірі 19 050 (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят) гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень та заборгованості за відсотками у розмірі 4 050 (чотири тисячі п`ятдесят) гривень; заборгованість за кредитним договором № 00007-02/2024 від 02 лютого 2024 року у розмірі 14 250 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) гривень та заборгованості за відсотками у розмірі 2 850 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень; заборгованість за кредитним договором № 6904981 від 08 лютого 2024 року у розмірі 8 450 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 950 (дев`ятсот п`ятдесят) гривень та заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень; заборгованість за кредитним договором № 1446843 від 17 лютого 2024 року у розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, заборгованість за відсотками у розмірі 500 (п`ятсот) гривень, а також судовий збір у розмірі 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривень 70 коп., а всього 76 646 (сімдесят шість тисяч шістсот сорок шість) гривень 20 коп.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: