ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2026 року 	м.Дніпро	справа № 340/5660/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі № 340/5660/25 (суддя Пасічник Ю.П., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач) про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 01.08.2025 № 084150006017;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 25.07.2025, зарахувавши при цьому до стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 такі періоди роботи: 05.08.1988 по 26.12.1992 (працював у колгосп «Світанок»); 27.12.1992 по 17.08.1993 (працював у колгосп «Світанок»); 28.04.1984 по 23.06.1986 (військова служба в Радянській Армії); 01.09.1987 по 27.10.1992 (навчання у Дніпропетровському ордені Трудового Червоного Прапора сільськогосподарського інституту); 17.08.1993 по 30.08.1996 (працював у Широківська сільська рада); 27.10.2003 по 24.05.2004 (отримання виплати по безробіттю).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що до його страхового стажу відповідачем протиправно не зараховано 15 років 11 місяців 18 днів, який підтверджується записами в трудовій книжці та архівними довідками.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на помилковість висновків суду, порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В апеляційній скарзі вказує, що в ході розгляду документів до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи в колгоспах з 05.08.1988 по 26.12.1992 та з 27.12.1992 по 17.08.1993 згідно записів трудової книжки колгоспника ( НОМЕР_1 ), оскільки записи про встановлений мінімум та вироблену кількість вихододнів не засвідчено підписами посадової особи та печаткою підприємства. Довідки про участь в громадському господарстві не надано. Також до страхового стажу не враховано періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки ( НОМЕР_2 ), оскільки записи внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 № 162, а саме:
- військової служби з 28.04.1984 по 23.06.1986 (не зазначено дату видачі військового квитка, на підставі якого внесено запис). До військового квитка ( НОМЕР_3 ) не надано сторінки із записами про період проходження строкової військової служби);
- навчання з 01.09.1987 по 31.10.1988 (має місце великий проміжок часу між датою переведення за заочне відділення та датою наказу про переведення, запис про період навчання не засвідчено підписом відповідальної особи та печаткою установи);
- роботи з 17.08.1993 по по 30.08.1996 (має місце виправлення дати наказу в записі про звільнення з роботи);
- з 27.10.2003 по 24.05.2004 (не зазначено дати наказів про початок та припинення виплати допомоги по безробіттю);
- здійснення підприємницької діяльності з 01.11.2022 по 30.06.2025 (в Індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків).
Зазначає, що право на призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону 1058, позивач набуде після досягнення 63-річного віку.
Представником позивача подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 19 травня 2025 року позивач досяг 60-ти річного віку.
25.07.2025 позивач вдруге звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.
За результатами розгляду заяви та доданих документів відповідачем прийнято рішення від 01.08.2025 № 084150006017 про відмову у призначенні пенсії за віком, яке мотивоване відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки.
До страхового стажу не зараховано період роботи: 05.08.1988 по 26.12.1992; 27.12.1992 по 17.08.1993 – в книжці колгоспника записи про встановлений мінімум та вироблену кількість вихододнів не засвідчено підписом посадової особи та печаткою підприємства; з 28.04.1984 по 23.06.1986; 01.09.1987 по 27.10.1992; 17.08.1993 по 30.08.1996; 27.10.2003 по 24.05.2004 – записи в трудовій книжці ( НОМЕР_2 ) зроблено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 №162.
Згідно обрахунку страхового стажу здійсненого відповідачем, наявний страховий стаж становить 26 років 21 день замість 32 років.
Позивач, не погодившись з не зарахуванням спірного періоду до страхового стажу, звернувся з даним позовом до суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. 
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
До стажу роботи зараховується також, зокрема: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків (п. "а"); час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку (п. "ж").
У відповідності до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи та не потребує додаткових відомостей у разі наявності відповідних записів у ній.
Згідно копії трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 долученої до матеріалів справи, стаж роботи в колгоспі «Світанок» становить:
- 05.08.1988 по 26.12.1992 – 4 роки 4 місяці 22 дні;
- 27.12.1992 по 17.08.1993 – 7 місяців 22 дні, (а.с.22-24).
Загальний стаж за вказаний період становить – 5 років 0 місяців 14 днів.
Колегія суддів зазначає, що можливі недоліки чи неточності при заповненні трудової книжки позивача, допущені роботодавцем (записи про встановлений мінімум та вироблену кількість вихододнів не засвідчено підписом посадової особи та печаткою підприємства), не можуть покладати додатковий тягар відповідальності на позивача через відсутність (недоведеність) його вини у вказаних правовідносинах.
Крім того, зі змісту записів в трудової книжки позивача НОМЕР_2 встановлено стаж роботи позивача, що має бути врахований при призначенні пенсії з віком:
- (№2) служба в лавах РА в період з 28.04.1984 – 23.06.1986 - 2 роки 1 місяць 27 днів;
- (№6, а також враховуючи навчання в Дніпропетровському ордені Трудового Червоного Прапора сільськогосподарського інституту) 01.09.1987 – 27.10.1992 – 5 років 1 місяць 26 днів;
- (№8-11) робота в Широківській сільській раді інженером-землевпорядником 17.08.1993 – 30.08.1996 – 3 роки 14 днів;
- (№20,21 допомога по безробіттю) 27.10.2003 – 24.05.2004 – 6 місяців 28 днів.
Колегія суддів зазначає що в трудовій книжці позивача записи у спірний період виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та у відповідності до дати.
Служба в армії також підтверджена військовим квитком НОМЕР_3 , де встановлено період служби позивача з 28.04.1984 по 23.06.1986.
Також, архівною довідкою від 27.06.2025 №42-11-681 підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно навчався у Дніпропетровському ордені Трудового Червоного Прапора сільськогосподарського інституту з 1986 по 1992 роки. Згідно наказу № 1098 від 24.07.1987 (відповідно рішення приймальної комісії протокол № 8 від 22 липня 1987 року) ОСОБА_1 зарахований з 01 вересня 1987 року до складу студентів 1 курсу агрономічного факультету денної форми навчання. Згідно наказу № 1049 від 25.07.1988 ОСОБА_1 студент І курсу групи А-2-87 агрономічного факультету денної форми навчання, переведений на ІІ курс заочного відділення агрономічного факультету за сімейними обставинами з 01 листопада 1988 року. Згідно наказу № 1102 від 27.10.1992 (за поданням державної екзаменаційної комісії від 19 жовтня 1992 року) ОСОБА_1 завершив навчання.
Вищевказані обставини підтверджуються й дипломом серія НОМЕР_4 .
Таким чином, відповідачем протиправно не враховано спірні періоди до стажу позивача для призначення пенсії за віком.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржене позивачем рішення є протиправним та підлягало скасуванню.
Колегія суддів також погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 25.07.2025 з урахуванням висновків суду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
З урахуванням результату апеляційного перегляду підстави для зміни розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції, відсутні.
Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі № 340/5660/25 - залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак