Справа № 703/8222/25
2/703/565/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді Овсієнка І.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
установив:
10.12.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс», із використанням системи «Електронний суд», звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.2024 між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 в електронній формі укладений кредитний договір №79799960, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 3500,00 грн та зобов`язувалася повернути кредит та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором.
Взятий на себе обов`язок первісний кредитор виконав належним чином, відповідач отримав грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору.
10.11.2025 ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір відступлення прав вимоги №10-11/25, відповідно до умов якого ТОВ «Еко Фін» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором №79799960 від 05.12.2024.
Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів кредитора, позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. 
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість в загальному розмірі 15785,00 грн, що включає 3500,00 грн основного боргу, 11935,00 заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги, 350,00 грн – заборгованість за процентами із часу відступлення права вимоги, а також судові витрати, що включають судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2025 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлений сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи. 
Копію ухвали про відкриття провадження в справі надіслано відповідачеві на зареєстровану адресу місця проживання, вказане відправлення відповідачем отримане 24.02.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням. 
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
05.12.2024 між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит/кредитний договір №79799960, у електронній формі та п. 2.1 якого передбачено, що за цим договором товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором.
Відповідно до п. 2.2 та 2.3 договору, кредит надається в загальному розмірі 3500,00 грн. Строк користування кредитними коштами складає 365 днів, починається з 05.12.2024 та закінчується 04.12.2025 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду.
Положеннями п. 2.4. договору визначено, що дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 18.12.2024 (рекомендована дата платежу).
Поточний період складає 351 день, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду і закінчується 04.12.2025 (дата остаточного погашення заборгованості).
Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі – 3,65% відсотків річних (денна процентна ставка – 0,01%) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки (пункти 2.5 та 2.6 договору).
Відповідно до п. 2.7 договору, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365% відсотків річних (денна процентна ставка - 1%) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Застосування базової (стандартної) процентної ставки не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати процентів у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах базової (стандартної) процентної ставки.
Пунктом 2.8. договору передбачено, що позичальнику рекомендується (не обов`язково) повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти в рекомендовану дату платежу 18.12.2024 (день завершення дисконтного (пільгового) періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 04.12.2025 (останнього дня строку кредитування).
Відповідно до п. 2.10 договору, цільове призначення кредиту (мета використання): споживчі потреби, у т.ч. придбання Позичальником будь-яких товарів, робіт, послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Положеннями п. 2.13 договору визначено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні за фактичну кількість днів, користування кредитом, визначену цим договором та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства.
Додатком №1 до кредитного договору є графік розрахунків (платежів).
Додатком №2 до кредитного договору є Інформаційне повідомлення про надання згоди на взаємодію при врегулюванні простроченої заборгованості, в тому числі перелік третіх осіб, уключаючи близьких осіб позичальника, щодо яких ним надається згода на взаємодію при врегулюванні простроченої заборгованості.
За змістом Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» (підписане електронним підписом згідно Протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису дата та час: 15:29:52, 06.11.2025), Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено переказ грошових коштів за дорученням ТОВ «Еко Фін» за кредитним договором №79799960 від 05.12.2024 на рахунок № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_2 ), сума 3500,00 грн.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлений порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Укладаючи кредитний договір, відповідач та ТОВ «Еко Фін» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір та додатки шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого відповідачу були перераховані кошти, відповідно до умов кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини першої статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у Цивільному кодексі України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
10.11.2025 між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс», укладено договір про відступлення права вимоги №10-11/25.
Відповідно до п. 2.1 вказаного договору первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредиторові належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, із урахуванням усіх змін до них. 
Правом вимоги, за змістом вказаного договору, є всі належні первісному кредитору права вимоги до боржника за договором позики, включаючи всі права грошової вимоги, права, що забезпечують виконання основного зобов`язання боржника, засоби захисту прав, що доступні первісному кредитору щодо отримання загальної суми заборгованості. 
За п. 5.2 договору, право вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників у друкованому вигляді.
Пунктом 5.4 договору передбачене право нового кредитора здійснювати, зокрема, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом та процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України).
10.11.2025 між сторонами договору про відступлення права вимоги №10-11/25 від 10.11.2025 підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників у друкованому вигляді.
Як вбачається із витягу з реєстру боржників до договору №10-11/25 від 10.11.2025, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги за договором №79799960 на загальну суму 15435,00 грн, що складається із суми заборгованості за основним зобов`язанням 3500,00 грн, суми заборгованості за процентами 11935,00 грн.
На підтвердження придбання позивачем права грошової вимоги надано платіжну інструкцію від 17.11.2025 №0577410000, за якою позивач перерахував на користь первісного кредитора, ТОВ «Еко Фін» суму фінансування на виконання договору відступлення прав вимоги №10-11/25 від 10.11.2025.
Отже, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Еко Фін», в тому числі і до відповідача за кредитним договором №79799960.
Відповідно до виписки за кредитом, складеної первісним кредитором, ТОВ «Еко Фін» з 05.12.2024 до 18.12.2024 відповідачу нараховані відсотки за користування кредитом за ставкою 0,01% в день, 19.12.2024 проведене донарахування процентів до рівня процентної ставки 1% щоденно (в тому числі і протягом дисконтного періоду). Надалі до 10.11.2025 застосовано процентну ставку 1% щоденно. 
Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, станом на 25.11.2025 загальна заборгованість відповідача 15785,00 грн з яких заборгованість по тілу кредиту 3500,00 грн, заборгованість по відсотках 12285,00 грн. Із розрахунку судом встановлено, що позивач, як новий кредитор, нараховував позичальникові проценти за користування кредитом за період із 11.11.2025 до 20.11.2025 виходячи із суми основного боргу 3500,00 грн, за процентною ставкою 1% щоденно.
Відомості про внесення позичальником будь-яких платежів на виконання власних зобов`язань за кредитним договором, матеріали справи не містять та відповідачем такі не надані.
21.11.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» направлено відповідачеві ОСОБА_1 вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №79799960 від 05.12.2024 в сумі 15785,00 грн, що включає суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3500,00 грн, суми заборгованості по відсоткам в розмірі 12285,00 грн.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Доказів сплати відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором, як частково, так і у повному обсязі, матеріали справи не містять.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи наведене вище, судом встановлено порушення відповідачем умов кредитного договору №79799960 від 05.12.2024 та положень національного законодавства, оскільки суми основного боргу та нарахованих відсотків не були сплачені кредитору.
Тому позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.
Відтак судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду відповідно до платіжної інструкції від 04.12.2025 №0584790018 в сумі 2422,40 грн, слід стягнути із відповідача.
Позивач просить стягнути понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн, які обґрунтовує договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-листом вартості послуг, заявкою на надання юридичної допомоги №162 від 11.11.2025 та витягом з Акту №22 про надання юридичної допомоги від 24.11.2025.
Відповідно до п. 1.1. договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, між позивачем та АО «Лігал Ассістанс» клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Положеннями п. 2.1.2 договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 визначено, що адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги: представляє у встановленому законами та цим договором порядку інтереси клієнта у господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, усіх інстанціях, а також в інших органах, установах, підприємствах, організаціях у тому числі, але не виключно у правоохоронних органах, органах нотаріату, в органах державної виконавчої служби з будь-яких питань, у тому числі з питань виконання судових рішень з правом приймати участь у судових справах, адміністративних, кримінальних та виконавчих провадження з усіма правами учасника відповідного процесу (провадження), наданими клієнту нормами процесуальних законів, Законами України «Про нотаріат» та «Про виконавче провадження» та іншими нормативно правовими актами України.
Разом з тим, згідно п. 4.1 договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору.
Із заявки на надання юридичної допомоги №162 від 11.11.2025 та витягу з акту №22 про надання юридичної допомоги від 24.11.2025 слідує надання наступних правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням клієнту по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , договір №79799960, а саме: надання усної консультації тривалістю 2 год вартістю 3000,00 грн, складання позовної заяви тривалістю 2 год вартістю 6000,00 грн.
Відповідно до ч. 1. ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 3 вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду виснувала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд вважає за належне звернути увагу, що дана справа є нескладною та типовою, її розгляд здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, складена позовна заява має шаблонний характер, а тому суд критично оцінює заявлені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.
Суд прийшов висновку, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн, в такій справі, враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторони, відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, що належить стягнути із відповідача.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №79799960 від 05.12.2024 у сумі 15785,00 грн, що включає 3500,00 грн заборгованості за кредитом, 12285,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом, а також 2422,40 грн судового збору та 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, всього 21207 (двадцять одну тисячу двісті сім) грн 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 09.04.2026. 

Суддя        І.В. Овсієнко