ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

09 квітня 2026 року	Справа №160/33011/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49001, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20А ЄДРПОУ 40108866) про визнання протиправним та скасування наказу

УСТАНОВИВ:

18 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП в Дніпропетровській області генерала поліції третього рангу Олександра Ганжа № 2411к від 03.11.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП», в частині застосування до поліцейського взводу № 1 роти № 4 ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0129448) дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він на протязі служби у поліції сумлінно ставився до виконання своїх посадових інструкцій та наказів командира, не порушував службову та трудову дисципліну, до адміністративної чи дисциплінарної відповідальност за час несення служби не притягувався.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 2411к від 03.11.2025 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до поліцейського взводу №1 роти №4 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0129448) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби у поліції. 
На думку позивача, оскаржуваний наказ від 03.11.2025 року за № 2411к є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою від 24 листопада 2025 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідач, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, надіслав 12.12.2025 року до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволені позову у повному обсязі. Зокрема зазначає, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 03.11.2025 року за № 2411к в частині старшого сержанта поліції ОСОБА_1 прийнято обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття таких рішень.
23.12.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача зазначає, що не погоджується з викладеними обставинами у відзиві, оскільки ОСОБА_1 відмовився від виконання наказу посилаючись на свій тяжкий морально-психічний стан та на те, що не хоче наражати на небезпеку групу. Зазначає, що відповідач проігнорував критичний морально-психологічний стан позивача.
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП на посаді поліцейського взводу №1 роти №4 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області маючи спеціальне звання старший сержант поліції.
22.10.2025 року наказом ГУНП №1461 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (У зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплоінарного статуту Національної поліції України) з 23.10.2025 року. 
Підставою видання наказу про звільнення зі служби ОСОБА_1 зі служби в поліції став наказ ГУНП від 15.08.2025 року №2233к, яким на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стали матеріали службового розслідування проведеного на підставі наказу ГУНП від 07.10.2025 № 2353, у межах строків, визначених наказом ГУНП від 21.10.2025 № 2477 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області.
З службового розслідування слідує, що 29.09.2025 року до ГУНП в Дніпропетровській області від т.в.о. командира ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП підполковника поліції Андрія Дидочкіна надійшов рапорт від 29.09.2025 № 20344602025 про те, що 15.09.2025 командиром роти №5 ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_2 було доведено зміст та вимоги наказу командира зведеного підрозділу «КОРД» від 15.09.2025 № 552 дск «Про виконання бойового (спеціального) завдання» до окремих поліцейських ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області, відряджених у складі зведеного підрозділу «КОРД» в оперативне підпорядкування командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (надалі –ДПОП «ОШБ НПУ «Лють»), для виконання бойових (спеціальних) завдань.
На підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 06.08.2025 №1784 дск «Про направлення у відрядження окремих поліцейських ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » поліцейський взводу №1 роти №4 ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_1 був відряджений, з 08.08.2025 року до особливого розпорядження, та включений до зведеного підрозділу «КОРД» і оперативне підпорядкування ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Наказом зведеного підрозділу «КОРД» від 08.08.2025 №467 дск, з 08.08.2025 до особливого розпорядження, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 було включено до складу підрозділу, для виконання бойових завдань.
15.09.2025, в період часу з 13.00 до 13.30, знаходячись у м. Краматорську Донецької області, підполковником поліції В. Гукомдоведено зміст та вимоги наказу зведеного підрозділу «КОРД» від 15.09.2025 №552 дск до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , та після доведення якого останній повідомив, що наказ йому зрозумілий, однак виконувати його він відмовляється та зазначив, що причиною відмови є його морально-психологічний стан і він не хоче наражати на небезпеку групу.
Оскільки комісією з проведення службового розслідування встановлено, що старшим сержантом поліції ОСОБА_1 допущено порушення службової дисципліни, його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 03.11.2025 №2411к.
Позивач вважає, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 2411к від 03.11.2025 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності порушує його права, тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, доводам відповідача викладеним у відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 580-VIII), відповідно до частини 1 статті 59 якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Частиною 1 статті 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Зобов`язання дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя та сумлінно виконувати свої службові обов`язки закріплено і у тексті Присяги на вірність Українському народові, яку складає особа, яка вступає на службу в поліції (стаття 64 Закону № 580-VIII).
Згідно із статтею 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), відповідно до статті 1 якого службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
Таким чином, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законних і підзаконних актів із питань службової діяльності, бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (частина 1 статті 15 Дисциплінарного статуту).
Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок № 893), службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
З матеріалів службового розслідування видно, що за результатами службового розслідування 30.10.2025 року складено висновок про результати службового розслідування за відомостями, викладеними у рапорті т.в.о. командира ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП підполковника поліції Андрія Дидочкіна від 29.09.2026 №203446-2025, щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області. 
Висновком службового розслідування встановлено, що 29.09.2025 року до ГУНП в Дніпропетровській області від т.в.о. командира ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП підполковника поліції Андрія Дидочкіна надійшов рапорт від 29.09.2025 № 20344602025 про те, що 15.09.2025 командиром роти №5 ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_2 було доведено зміст та вимоги наказу командира зведеного підрозділу «КОРД» від 15.09.2025 № 552 дск «Про виконання бойового (спеціального) завдання» до окремих поліцейських ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області, відряджених у складі зведеного підрозділу «КОРД» в оперативне підпорядкування командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції «Лють» (надалі –ДПОП «ОШБ НПУ «Лють»), для виконання бойових (спеціальних) завдань.
Після доведення вимог зазначеного наказу поліцейський взводу №1 роти №4 ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_1 , повідомив, що зміст наказу йому зрозумілий, однак виконувати його він відмовився. 
Дисциплінарна комісія проаналізувавши та оцінивши наявні матеріали службового розслідування, прийшла до висновку, що за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4 частини 3 статті 1 та частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, підпунктів 1,3 пункту 1 та підпунктів 2,4 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області, що виразилося у безпідставній відмові 15.09.2025 року від виконання наказу про виконання бойового (спеціального) завдання щодо здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України , в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, застосувати до поліцейського взводу №1 роти №4 ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_1 (0129448) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. 
Отже, вивчивши рапорти безпосередніх свідків «відмови від виконання бойового (спеціального) завдання» та правильно встановивши наявність обставин, що характеризують позивача та його професійну діяльність, відповідач у висновку службового розслідування зробив висновок про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади.
Суд вважає безпідставними доводи позивача, в обґрунтування своєї позиції щодо неправильності службового розслідування, оскільки позивач у рамках службового розслідування надав пояснення, зауважень або заперечень позивач щодо процедури проведення службового розслідування та його обсягу не заявляв. Крім того, будь-яких клопотань до відповідача зі сторони позивача про додаткове опитування осіб або врахування обставин, що пом`якшують відповідальність позивача або інших обставин, що мають значення при проведенні службового розслідування, позивач також не заявляв.
Під час розгляду цієї справи підстав ставити під сумнів встановлені дисциплінарною комісією обставини, викладні в матеріалах службового розслідування дисциплінарного проступку, який мав місце 15.09.2025 року, у суду немає. Докази протилежного у суду відсутні.
Позивач надав письмові пояснення дисциплінарній комісії, що причиною відмови був його критичний морально-психологічний стан, що було спростовано відповідним спеціалістом та досліджено дисциплінарною комісією, зокрема зі старшим сержантом поліції ОСОБА_1 працював штатний психолог та черговий психолог на «медичній роті» та, згідно наявних психологічних документів (висновків) начальник відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення ДГЮП «ОШБ» Лють.» НПУ підполковником поліції ОСОБА_3 зробила висновок, що морально-психологічний стан у старшого сержанта поліції ОСОБА_1 критичний, але такий, що дозволяє виконувати завдання. Компоненти, які вказують на неготовність останнього — це об`єктивні, суб`єктивні чинники та мотиваційна готовність.
Також, підполковник поліції ОСОБА_3 вказала, що старіший сержант поліції ОСОБА_1 з гострим стресовим станом не звертався, тому психолог звертає увагу на мотиваційну складову останнього, яка трішки відрізняється від психо-емоційного стану здоров`я, тому не підтверджується в психологічних тестах старшого сержанта поліції ОСОБА_1 вона на достатньому рівні.
Під час слвжбового розслідування підполковник поліції ОСОБА_3 рекомендула командиру здійснити вплив на компоненту мотиваційного складу старшого сержанта поліції ОСОБА_1 . За психо-емоційним станом, в останнього гострих стресових станів не виявлено, запитів до психіатра не було, тому підполковник поліції ОСОБА_4 зробила висновок про здатність старшого сержанта поліції ОСОБА_1 до виконання бойового завдання за психо-емоційною компонентною.
З матерілів службового розслідування комісія встановила, що у зв`язку з відмовою від виконання бойового завдання, старший сержант поліції ОСОБА_1 самоусунувся від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держати в період дії правового режиму воєнного стану в України. Докази на спростування наведеного матеріали справи не містять.
Слід відзначити, що про жодні такі обставини, які б могли вплинути на висновки дисциплінарної комісії, та/або спростувати її твердження про наявність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, позивач до суду не надав. 
Встановлені у цій справі обставини свідчать про безвідповідальне ставлення позивача до долі своїх побратимів щодо здійснення заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії проти України, в період дії правового режиму воєнного стану в Україні. Поведінка позивача призвела до дискредитації звання працівника поліції, що, відповідно, свідчить про особисту недисциплінованість позивача та недотримання ним вимог законодавства, Присяги працівника поліції та посадових обов`язків.
Відповідач правомірно обрав позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований, зокрема, для недопущення проходження служби поліцейськими, які дискредитують Національну поліцію.
Підсумовуючи усе викладене вище суд констатує, що дисциплінарною комісією зроблено цілком обґрунтовані висновки про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення службової дисципліни. 
В той же час, суду не надано жодного доказу, який би свідчив на користь того, що при обранні виду дисциплінарного стягнення відповідачем не були враховані характер проступку та/або його наслідки, а також особа позивача, його характеристика, ступінь вини, та інші обставини, які що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.
Таким чином, суд робить висновок, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 03.11.2025 року за № 2411к в частині старшого сержанта поліції ОСОБА_1 прийнято обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття таких рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням вище викладеного суд зробив висновок, що мають значення для справи, висновки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49001, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20А ЄДРПОУ 40108866) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук