Справа № 761/52320/25
Провадження № 3/761/646/2026
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Хардіна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код судом не встановлено, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не є особою, звільненою від сплати судового збору -
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.11.2025 року серії ЕПР1 № 523878, 26.11.2025 року о 08.25 год. водій ОСОБА_1 , на вул. Оранжерейній, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , не дав дорогу автомобілю «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 , який наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі по вул. Дорогожицький, в результаті чого відбулося зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Такі дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував обставини, викладені у протоколі, вказав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказав, що він виїхав на перехрестя, щоб повернути ліворуч, уважає, що зіткнення відбулося на його смузі руху, автомобіль «Skoda» зрізав кут при повороті ліворуч. 
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що в діях водія автомобіля «Hyundai» наявний склад адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП, оскільки він рухався на автомобілі «Skoda» по головній дорозі, здійснював поворот ліворуч, не заперечує, що зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 26.11.2025 року серії ЕПР1 № 523878; дослідивши схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.11.2025 року, характер механічних пошкоджень транспортних засобів та їхню локалізацію, пояснення ОСОБА_1 , пояснення потерпілого ОСОБА_2 , приходжу до такого висновку.
Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Пунктом 16.11 Правил дорожнього руху передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормами національного та міжнародного законодавства суд позбавлений змоги самостійно випробовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.
Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №523878 від 26.11.2025 року зазначено про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП, внаслідок дій водія автомобіль «Skoda» отримав механічні пошкодження.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як убачається з матеріалів справи, сукупності досліджених доказів, ОСОБА_1 під час керування автомобілем «Hyundai», не порушував п. 16.11 ПДР України, оскільки зіткнення відбулося в його смузі руху, він не здійснював перестроювання, з урахування траєкторії його транспортного засобу. У зв`язку з чим в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується наявність порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.16.11 Правил дорожнього руху та що його дії знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у виді зіткнення, пошкодження автомобілів.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Однак матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства. При цьому суд діє лише в межах доводів та обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами статті 62 Конституції України і статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, 124, 247, 278, 280, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:
Справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , за статтею 124 КУпАП, закрити через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя О.П. Хардіна