ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. Справа№ 910/10932/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Майданевича А.Г.
суддів: Гаврилюка О.М. 
Ткаченка Б.О. 

за участю представників сторін: не викликались
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» 
про ухвалення додаткового рішення,
поданої за наслідками розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс»
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 
у справі № 910/10932/25 (суддя Пукшин Л.Г.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс»
про стягнення 175 115, 58 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст судових рішень у даній справі
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» безпідставно отриману суму коштів в розмірі 140 000,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 27 404,21 грн, 3% у розмірі 7 375,89 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 417,76 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі № 910/10932/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі № 910/10932/25 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі № 910/10932/25 залишено без змін.
Короткий зміст заяви на розгляді Північного апеляційного господарського суду
17.03.2026 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф», адвоката Шевчука Вадима Олександровича, надійшла заява, у якій заявник просить стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заяви заявником вказано, що ним дотримано порядку, який передбачений статтями 123, 126, 244 ГПК України, тобто зроблено відповідну заяву із врахуванням норм зазначених статей і обставин справи, та завчасно подано її до суду. Заявник обґрунтовує понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції відповідно до вищевказаних норм ГПК України.
Також заявник зазначає, що ним понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн, на підтвердження чого подано усі необхідні первинні документи, що підтверджують розмір таких витрат та докази їх сплати. 
Заперечення позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення
У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» правом подачі заперечень, передбаченим ст.126 ГПК України, на вищевказану заяву не скористалось.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 17.03.2026 заяву передано на розгляд головуючого судді - Майданевича А.Г., суддів Гаврилюка О.М., Ткаченка Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10932/25 призначено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) (у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. у період із 18.03.2026 по 31.03.2026 у відрядженні ухвала про призначення заяви щодо ухвалення додаткового рішення постановлена у перший робочий день після повернення судді із відрядження).
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні додаткової постанови
Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф», адвоката Шевчука Вадима Олександровича, про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф», адвокат Шевчук Вадим Олександрович, до закінчення розгляду апеляційної скарги у справі зробив відповідну заяву (у відзиві на апеляційну скаргу від 05.01.2026), що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані суду у строк, встановлений ч.8 ст. 129 ГПК України.
Як зазначено вище, постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі № 910/10932/25 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі № 910/10932/25 - залишено без змін.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
17.03.2026 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф», адвоката Шевчука Вадима Олександровича, надійшла заява, в якій він просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, представником ТОВ «ТБС-Проф», адвокатом Шевчуком В.О., була зроблена відповідна заява до закінчення розгляду справи у порядку письмового провадження та подані відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним господарським судом рішення у даній справі.
Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 126 ГПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону).
Водночас, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначається гонорар.
При цьому, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Разом з цим, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 року у справі № 910/4201/19).
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Частинами першою та другою статті 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником ТОВ «ТБС-Проф», адвокатом Шевчуком В.О., до заяви додані належним чином засвідчені копії: 
- договору про надання правової допомоги № 121/25 від 29.12.2025, укладеного між ТОВ «ТБС-Проф» в особі директора Юрківського Олександра Івановича та фізичною особою-підприємцем адвокатом Шевчуком Вадимом Олександровичем; 
- акту надання послуг № 121/25 від 29.12.2025 до вказаного договору; 
- платіжної інструкції № 3076 від 30.12.2025.
Відповідно до п. 1.1. договору про надання правової допомоги № 121/25 від 29.12.2025 (далі - договір) ТОВ «ТБС-Проф» (далі - замовник) доручає, а адвокат Шевчук Вадим Олександрович (далі - виконавець) приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
У п. 1.2. договору вказано, що послуги, зазначені в н. 1.1. включають, але не обмежуються:
- послугами, пов`язаними з наданням юридичних консультацій та роз`яснень з юридичних питань;
- складанням процесуальних документів;
- представництвом інтересів замовника в Північному апеляційному господарському суді;
- правовою допомогою при оформленні заяв, скарг, та інших документів, які необхідні замовнику для здійснення захисту його прав та інтересів з розглядом справи в господарському суду;
- представництвом інтересів замовника в господарському суду та перед державними органами;
- вчиненням інших дій, які випливають із предмета цього договору з метою захисту прав та інтересів замовника.
Згідно з пп. в) замовник зобов`язується оплачувати послуги виконавця.
Пунктом 3.1. передбачено, що оплата виконаної роботи, що визначена у цьому договорі, здійснюється за її договірною ціною та становить 20 000 гривень (двадцять тисяч гривень).
У п. 3.2. договору сторони погодили, що за роботу, виконану виконавцем, замовник виплачує виконавцеві винагороду згідно з рахунком.
Як указано у п. 3.3. договору, розрахунок за виконану роботу здійснюється замовником шляхом перерахунку коштів на особистий рахунок виконавця в банку.
29.12.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф», як замовником, та фізичною особою-підприємцем адвокатом Шевчуком Вадимом Олександровичем, як виконавцем, складено та підписано акт надання послуг № 121/25 від 29.12.2025, зі змісту якого слідує, що адвокатом надано замовнику правничу (правову) допомогу на загальну суму 20 000,00 грн.
Із доданої до заяви про ухвалення додаткового рішення платіжної інструкції № 3076 від 30.12.2025 вбачається, що 30.12.2025 замовником (ТОВ «ТБС-Проф») перераховано кошти у розмірі 20 000,00 грн виконавцю (ФОП Шевчуку В.О.).
Правову допомогу позивачу у суді апеляційної інстанції надавав адвокат Шевчук Вадим Олександрович (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії № 001006 від 27.01.2023 року).
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
В свою чергу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Так, виходячи з наданих представником ТОВ «ТБС-Проф», адвокатом Шевчуком В.О., доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи, колегія суддів виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правової (правничої) допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготовлених адвокатом документів.
Зокрема, суд оцінює та досліджує подані відповідачем документи та встановлює, чи відповідають зазначені у документах дані характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не подавав адвокат під час розгляду справи явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено в документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
У доданому до заяви представника ТОВ «ТБС-Проф», адвоката Шевчука В.О., про ухвалення додаткового рішення акті надання послуг від 29.12.2025 наведено послугу, загальна вартість якої становить 20 000,00 грн.
Обґрунтовуючи розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, представник позивача послався, зокрема, на: вивчення матеріалів справи (апеляційної скарги з додатками), що склало 3 години; підготовку та подачу відзиву на апеляційну скаргу, що склало 5 годин. Вказаний обсяг наданих послуг, на думку заявника, в загальному оцінюється в 20 000,00 грн.
Колегія суддів зауважує, що зазначені вище послуги (вивчення матеріалів справи, апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу) охоплюються поданням відзиву на апеляційну скаргу.
Подібний висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 08.03.2023 у справі 873/52/22.
Колегією суддів під час оцінки обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу враховано кількість, обсяг та зміст підготованих адвокатом документів (відзиву на апеляційну скаргу на 7 аркушах). 
При цьому, колегією суддів також зазначає, що розгляд апеляційної скарги відбувався за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), що, на переконання суду, не вимагало відповідних додаткових витрат з боку представника позивача.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, час, витрачений ним на виконання відповідних робіт (складання відзиву на апеляційну скаргу), доцільність та необхідність виконання даних робіт (надання послуг), колегія суддів дійшла до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат позивачу у розмірі 5 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 123-129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд 
УХВАЛИВ:
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10932/25 - задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Сервіс» 01032, м. Київ, вул. Толстого Льва (шевч., Солом., Голос. Р-ни, буд. 33, оф. 75, ідентифікаційний код 43375072) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» (21004, м. Вінниця, вул. Героїв Крут, 4В, офіс 48, ідентифікаційний код 41571234) витрати на правову допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
В іншій частині заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБС-Проф» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10932/25 - відмовити.
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови Північного апеляційного господарського суду.
4. Матеріали справи № 910/10932/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя А.Г. Майданевич 

Судді О.М. Гаврилюк

Б.О. Ткаченко