Справа №478/1464/25
Пров. №2/478/78/2026

Р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
( д о д а т к о в е)

26 лютого 2026 року с-ще Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, у складі:
головуючого - судді      Томашевського О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання     Шинкарюка М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, за ініціативою суду, питання щодо ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В с т а н о в и в:
У грудні 2025 року адвокат Дідух Є.В. звернувся в інтересах ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до Казанківського районного суду Миколаївської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4371520 від 09.02.2024 року у загальному розмірі 29 250,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 3 000,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором у розмірі 17 100,00 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими позивачем в розмірі 9 150,00 грн; витрати по сплаті судового збору та витрати на надання правової допомоги у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного 09.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 4371520, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 гривень, строком на 350 днів (з 09.02.2024 року по 24.01.2025 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування із періодичністю платежів зі сплати процентів – кожні 25 днів.
Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання надавши відповідачу на його банківський рахунок платіжної картки суму кредиту в розмірі 3 000,00 грн, але у зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань із повернення кредиту та сплати грошових коштів у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором.
Протягом періоду з 09.02.2024 року по 23.09.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було нараховано відповідачу проценти за користування кредитом у розмірі 17 100,00 грн, а в подальшому, на підставі договору факторингу, укладеного 23.09.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «УКРАЇНСЬКІФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» № 23/09/2024, передало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4371520 від 09.02.2024 року ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" на суму 21 600,00 грн, з яких: 3000,00 грн- заборгованість за тілом кредиту; 17 100,00 грн - заборгованість за процентами; 1 500,00 грн – заборгованість за штрафами/неустойкою.
Виходячи з наведеного, позивач просив суд: 
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 29 250,00 грн, яка складається з 3000,00 грн- заборгованості за тілом кредиту; 17 100,00 грн - заборгованості за процентами; 1 500,00 грн – заборгованості за штрафами/неустойкою; 
- стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн;
- в порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України, зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) – s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С – сума основного боргу; 3 – 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 – кількість днів у році; Дн. – кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних з відповідача на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», та роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Ухвалою судді від 17.12.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Рішенням суду від 17.02.2026 року позовні вимоги були задоволені частково, ухвалено: 
- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.№40, приміщення 19 літ. «Н», «П» ЄДРПОУ 40966896) заборгованість за договором № 4371520 від 09.02.2024 року у розмірі 29 250,00 грн, яка складається із суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 3 000,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором у розмірі 17 100,00 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими позивачем в розмірі 9 150,00 грн;
- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.№40, приміщення 19 літ. «Н», «П» ЄДРПОУ 40966896) понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн; 
- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.№40, приміщення 19 літ. «Н», «П» ЄДРПОУ 40966896) понесені судові витрати за послуги з надання професійної правової допомоги в сумі 5 580,00 грн.
Між тим, вимогу щодо нарахування інфляційних втрати і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України особою, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення судом вирішено не було.
За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Учасники справи в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини.
Як було встановлено судом, 09 лютого 2024 року о 09:31:49 відповідач ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором: 68960, Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» пропонувало умови надання кредиту, на суму 3 000,00 грн, строком 350 днів, у безготівковій формі, шляхом перерахування кредитодавцем коштів кредиту на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки), зазначеної споживачем зі встановленою стандартною процентною ставкою у розмірі 912,50% річних, або 2,5% в день. Загальні витрати за кредитом були передбачені у розмірі 26 250,00 грн за стандартною процентною ставкою, а за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) у розмірі 29 250,00 грн. Запропонована реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою, відсотків річних, складає 133 839,05 %. Порядок повернення кредиту – кожні 25 днів, а саме: 12 платежів в розмірі 1 875,00 грн зі сплати процентів, а останній платіж – 5 875,00 грн, який включає проценти в розмірі 1 875,00 грн та кредит в розмірі 3 000,00 грн. 
Погодившись із запропонованими умовами, 09 лютого 2024 року о 09:31:49 відповідач ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором: 68960 договір № 4371520 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 
Факт перерахування кредиту в розмірі 3 000,00 грн на рахунок НОМЕР_3 , який належить відповідачу, підтверджується листом АТ «ПУМБ» від 24.12.2025 року № КНО-07.8.5/17757 та листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» від 03.10.2024 року № 1648-0310.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № 4371520 від 09.02.2024 року за період з 09.02.2024 року по 23.09.2024 року, будь-яких платежів зі сторони відповідача не вбачається у зв`язку із чим, заборгованість за кредитним договором станом на 23.09.2024 року складає 21 600,00 грн, з яких: 3 000,00 грн – заборгованість за кредитом; 17 100,00 грн – заборгованість за процентами; 1 500,00 грн – штрафні санкції. 
23 березня 2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ "УКРАЇНСЬКІФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" було укладено Договір факторингу № 23/09/2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 4371520 від 09.02.2024 року перейшло до ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" до відповідача на суму 21 600,00 грн, з яких: 3 000,00 грн – заборгованість за кредитом; 17 100,00 грн – заборгованість за процентами; 1 500,00 грн – штрафні санкції, що підтверджується Витягом з реєстру боржників від 23.03.2024 року та актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 23.03.2024 року.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором № 4371520 від 09.02.2024 року за період з 24.09.2024 року по 23.01.2025 року, позивачем було нараховано в межах строку кредитування проценти за користування кредитом в розмірі 9 150,00 грн.
Відповідні обставини, слугували підставою для задоволення позовних вимог в частині та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за договором № 4371520 від 09.02.2024 року у розмірі 29 250,00 грн, судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та судові витрати за послуги з надання професійної правової допомоги в сумі 5 580,00 грн.
Вирішуючи позовні вимоги про застосування положень ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.10 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
В свою чергу, згідно ч.11 ст.265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.
Однак, це є правом суду, а не його обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.
Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 09 лютого 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.
Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Виходячи з наведеного вище, керуючись ст. ст.10, 12, 258-259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, ст.ст. 15,16 ЦК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування - відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 26.02.2026 року.

Суддя