ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/1896/26
провадження № 1-кп/753/1350/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2026 р. 

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий       суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання    ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 12025100020004079 від 11.11.2025 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, розлученого, з професійно-технічною освітою, працюючого машиністом баштового крану в ТОВ "КБЦ" зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор       ОСОБА_4 (в режимі            відеоконференції),
захисник        ОСОБА_5 
обвинувачений      ОСОБА_3 ,

встановив:
11 листопада 2025 приблизно о 16-й годині 55 хвилин ОСОБА_6 проходячи повз будинок № 28 по вул. Вербицького у м. Києві, почув дитячий крик та як невідомий чоловік, яким у подальшому виявився ОСОБА_3 на 7 поверсі вказаного будинку б`є та сварить дитину, після чого, через відкрите вікно зробив зауваження з приводу виховання дитини. В свою чергу невідомий чоловік висловлюючись нецензурною лексикою, відповів, що зараз спуститься вниз та все пояснить.
На цьому підґрунті у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_3 11 листопада 2025 приблизно о 17-й годині 00 хвилин взявши в квартирі кухонний ніж, вийшов на вулицю у двір будинку, де на той час перебував ОСОБА_6 . Побачивши у руках ОСОБА_3 предмет візуально схожий на ніж, почав втікати, але ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, що виразилось у тому, що останній ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, усвідомлюючи, що на території України запроваджений воєнний стан, утримуючи у руках предмет візуально схожий на кухонний ніж, наздогнав ОСОБА_6 , та наніс один удар в область його голови, чим спричинив легке тілесне ушкодження у вигляді врізаної рани в потиличній ділянці по центру та зліва (в проекції луски потиличної кістки) в потиличній ділянці по центру на 4,5 см. Нижче попередньої рани, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але не меншу ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим повністю у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та суду показав, що 11 листопада 2025 він сварився з своєю донькою, оскільки вона прогулює навчання і бреше йому. Доньку він виховує сам. Вікна балкону були відкриті, і хтось знизу почав кричати йому з приводу виховання доньки. ОСОБА_3 сказав, що зараз спуститься і особисто поговорить. ОСОБА_3 взяв ніж, спустився та хотів налякати компанію людей, але вони почали розбігатись. ОСОБА_3 замахнувся та вдарив потерпілого на відмаш випадково. Про вчинене жалкує.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3  відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.
Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 296 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3  покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3   згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, типову тяжкість якого кримінальний закон відносить до тяжких злочинів проти громадського порядку та моральності, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання.
Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, не перебуває на спеціальних обліках у лікаря нарколога та психіатра, виховує самостійно та забезпечує доньку приділяє їй належну увагу, має захворювання кінцівок. Відповідно до відомостей досудової доповіді Дарницького районного відділу з питань пробації відносно ОСОБА_3 рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення визначено середній. Рівень небезпеки для суспільства середній. Органи пробації вважають, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого та законодавчих вимог санкції статті обвинувачення, суд призначає ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з цим, наявність пом`якшуючих обставин, критична оцінка обвинуваченим своєї протиправної поведінки, наявність постійного місця проживання в м. Києві, наявність на його утриманні доньки та відсутність будь-яких претензій у потерпілого дають підстави суду для висновку, що індивідуальна тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, є нижчою від типової, а тому суд на підставі ч. 1 ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, однак з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи саме таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України
Керуючись ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. 
Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Після набрання вироком законної сили речові докази: диск - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку в день його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя           ОСОБА_1