Справа № 350/1710/25
Номер провадження 2/350/154/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області 
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Видойник І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором кредиту,
в с т а н о в и в:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором про надання коштів у кредит № 71652583 в розмірі 21 139 грн 97 коп. та стягнути судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.          Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит № 71652583, умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає позичальнику – ОСОБА_1 кредит в розмірі 14 000 грн строком на 15 днів (з 22 червня 2025 року по 6 липня 2025 року) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,183 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 10,00 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 400 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 %за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.  Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору шляхом перерахування коштів на банківську платіжну картку фізичної особи за допомогою використання платіжної системи. 
Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем та за ним обліковується заборгованість у розмірі 21 139 грн 97 коп., яка складається з: 12 365 грн 57 коп. – сума заборгованості за основною сумо боргу, 384 грн 30 коп. – сума заборгованості за процентами, 1 400 грн – сума заборгованості за комісією, 6 990 грн 10 коп. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
16 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до відповідача ОСОБА_1 за договором №71652583 від 22 червня 2025 року.       Термін повернення позики у повному обсязі настав, а заборгованість за договором кредиту відповідачем у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» вимушене звернутись із даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення позики, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.  Оскільки відповідач свої зобов`язання за договором кредиту не виконує, заборгованість не сплачує, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту в розмірі 21 139 грн 97 коп., з яких: 12 365 грн 57 коп. – сума заборгованості за основною сумо боргу, 384 грн 30 коп. – сума заборгованості за процентами, 1 400 грн – сума заборгованості за комісією, 6 990 грн 10 коп. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування та судові витрати по справі.
Ухвалою судді від 21 листопада 2025 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.     Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року у справі витребувано докази. 28 січня 2026 року та 2 лютого 2026 року до суду надійшла витребувана інформація.    Представник позивача у судове засідання не прибув, спрямував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив: позов задовольнити, розгляд справи проводити за відсутності представника поивача, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку відповідно до частини восьмої статті 178 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального одексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків.   Суд установив, що 22 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит № 71652583, умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало позичальнику – ОСОБА_1 кредит в розмірі 14 000 грн строком на 15 днів (з 22 червня 2025 року по 6 липня 2025 року) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,183 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 10,00 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 400 грн).  Умовами договору передбачено, що уразі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 %за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.             Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 02200.  Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору шляхом перерахування коштів на банківську платіжну картку фізичної особи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за допомогою використання платіжної системи через посередника АТ «ТАСКОМБАНК» в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам.
Таким чином, підписанням договору кредиту позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання коштів у позику, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. 
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частинадванадцята статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного вище Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з частиною першою статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частини перша-третя статті 207 Цивільного кодексу України).
На підтвердження перерахування коштів за договором позики ОСОБА_1 позивачем до матеріалів справи долучено виписку про успішну транзакцію по перерахуванню 22 червня 2025 року на номер платіжної картки НОМЕР_2 коштів у сумі 14 000 грн.
Зазначений вище номер банківської карти вказаний ОСОБА_1 у договорі про надання коштів у кредит № 71652583 від 22 червня 2025 року у реквізитах сторін. 
Згідно виписки АТ Ощадбанк» від 2 лютого 2026 року про рух грошових коштів на картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 516780329709052922 червня 2025 року відбулося зарахування кошті в сумі 14 000 грн.   Відповідно до розрахунку заборгованості по позичальнику згідно договору про надання коштів у кредит № 71652583 від 22 червня 2025 року, наданого позивачем, заборгованість позичальника ОСОБА_1 за договором становить 21 139 грн 97 коп., з яких: 12 365 грн 57 коп. – сума заборгованості за основною сумо боргу, 384 грн 30 коп. – сума заборгованості за процентами, 1 400 грн – сума заборгованості за комісією, 6 990 грн 10 коп. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Доказів належного виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 на користь первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» матеріали справи не містять.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини першої статті 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у Цивільному кодексі України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 1079 Цивільного кодексу України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
За змістом частини першої статті 4 Закону України 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою.
У пункті 5 частини першої статті 1 зазначеного вище Закону (№ 2664-III) зазначено, що фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
Вимоги до договору про надання фінансових послуг передбачені в статті 6 цього Закону (№ 2664-III).
Так, за змістом частини першої статті 6 зазначеного вище Закону договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання - для фізичної особи, найменування та місцезнаходження - для юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.
Крім того, відповідно до пункту 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів-суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України договір факторингу передбачає, зокрема те, що фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника).
Отже, за договором факторингу фактором має надаватися фінансова послуга, яка полягає в наданні коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (пункт 6 частини першої статті 4 Закону № 2664-III), тобто грошові кошти мають передаватися клієнту у розпорядження, і клієнт має сплатити фактору за відповідну послуги з фінансування (надання позики або кредиту).
При цьому така плата за надану фактором послугу може бути, як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 61), встановлена у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається, у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної в договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.
Сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатися як плата за надану фактором фінансову послугу.
Натомість грошова вимога, що передається клієнтом фактору, може відступатися клієнтом фактору у зв`язку з її продажем останньому (частина перша статті 1084 Цивільного кодексу України) або з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, оскільки за змістом частини другої статті 1084 Цивільного кодексу України фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленої грошової вимоги до боржника.
Таким чином, договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання коштів у кредит № 71652583 від 22 червня 2025 року. 
Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за договором позики, а договори факторингу відповідач не оспорював, у цьому випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору.
Наявним в матеріалах справи договором факторингу, додатками до цього договору, а саме реєстру прав вимоги підтверджується перехід права вимоги до позивача.
З огляду на наведені обставини та докази у справі, на переконання суду, відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладених договорів, а тому до позивача перейшло право вимоги за договором про надання коштів у кредит № 71652583 від 22 червня 2025 року укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .
Таким чином, звертаючись до суду з позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надало належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за договором позики, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
Тобто, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за договором позики перед новим кредитором – Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ».
За змістом статтей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з умовами Договору сторони дійшли згоди, що у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості.
Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. А відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по кредитному договору підлягають задоволенню. 
Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем в позові заявлено, що судові витрати позивача на правничу допомогу склали 4 500 грн. На підтвердження понесених витрат у справі суду надано: Договір № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року про надання правничої допомоги, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О., предметом якого виступають зобов`язання адвоката надавати юридичну (правничу) допомогу для Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»; акт прийому-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту № 8ФП від 29 жовтня 2025 року, в якому зазначено про склад, обсяг та види виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом та їх вартість, яка складає – 4 500 грн. З врахуванням наведеного, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. Крім цього, в зв`язку із задоволенням позову, відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі в розмірі 2422 грн 40 коп. Керуючись статтями 247, 259 263-265, 268, 273, 274, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України,
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (ЄДРПОУ 43311346) заборгованість за договором про надання коштів у кредит № 71652583 від 22 червня 2025 року у розмірі 21 139 (двадцять одна тисяча сто тридцять дев`ять) грн 97 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.  Заочне рішення може бути переглянуто Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.  У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.  Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.  Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників справи: 
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (місцезнаходження: 08205, місто Ірпінь, вулиця Садова, 31/33, ЄДРПОУ 43311346; банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851); відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ). 

Суддя Сокирко Л.М.