Справа № 466/11081/25 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т. 
Провадження № 33/811/187/26 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Жак Наталії Тадеївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жак Наталії Тадеївни на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2026 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Відповідно до постанови, згідно протоколу від 19.11.2025 серії ЕПР1 № 517186, 19.11.2025 водій ОСОБА_1 , о 00 год 45 хв у м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 257, керував транспортним засобом марки «Man Tgm 15.290», номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмежений в праві керування транспортним засобом, згідно постанови про встановлення тимчасово обмеженим боржника у праві керування транспортним засобом від 17.04.2024 ВП64552469 Шевченківським ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ, чим порушив п.2.1.4. ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.
На вказану постанову захисник адвокат Жак Н.Т. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, з огляду на наступне.
Звертає увагу на те, що судом не взято до уваги, що в матеріалах виконавчого провадження № 64552469, які надав в судовому засіданні свідок заступник начальника Шевченківського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньків А.М. були відсутні докази про повідомлення та надіслання боржнику ОСОБА_1 постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.04.2024, у зв`язку з цим ОСОБА_1 не знав та не міг знати про обмеження його у праві керування транспортними засобами.
Вказує про те, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, про що заступнику начальника Шевченківського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньківу A.M. було відомо.
Крім цього, заступником начальника Шевченківського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньківим A.M. після перерахунку заборгованості 12.12.2024, за відсутності заборгованості не було скасовано постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.
Заслухавши виступ захисника адвоката Жак Н.Т., пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується у формі умислу.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі наявні в матеріалах справи докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Висновок судді про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 517186 від 19.11.2025(а.с.1); рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції І.Струс від 19.11.2025(а.с.2), відеозаписом події (а.с.3); постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.04.2024 ВП № 64552469(а.с.4); наданими поясненнями в судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_2 .
Так, будучи допитаним судом першої інстанції, свідок заступник начальника Шевченківського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньків А. М., який будучи допитаний у судовому засіданні та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно зі ст. ст. 384, 385 КК України, повідомив, що на момент вчинення даного адміністративного правопорушення 19.11.2025 року ОСОБА_1 обмеження діяли та виконавче провадження було відкрите, заборгованість погашена не була, про те, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.04.2024 боржник ОСОБА_1 повідомлений у встановленому порядку.
Отже, винуватість та кваліфікація дій  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду першої інстанції доказами.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 517186 від 19.11.2025 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Зі змістом вказаного протоколу  ОСОБА_1 ознайомився, про що без жодних зауважень та застережень розписався у відповідних графах протоколу. У графі: “Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення” зазначено: “відмовився”.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.
Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Крім того, такі доводи були предметом перевірки під час розгляду справи місцевим судом, і на них надані обґрунтовані спростування.
Доводи, висловлені апелянтом при перегляді справи судом апеляційної інстанції, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.1а Правил дорожнього руху України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, та в межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жак Наталії Тадеївни залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя    Л.Я. Гончарук