Справа № 645/2217/26
Провадження № 1-кп/645/363/26 

В И Р О К
Іменем України

20 березня 2026 р.           м. Харків  
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в м. Харкові кримінальне провадження № 12025221180001082 від 01.08.2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Луганської області, м. Брянка, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та дітей з інвалідністю, із середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, 
в с т а н о в и в:
Громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у поширенні матеріалу, у якому міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.
Так, ОСОБА_5 будучи уродженцем Луганської області м. Брянка, після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора Російської Федерації (далі - РФ), яке розпочалось 24.02.2022, вирішив стати на шлях протиправної діяльності та вчиняти злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.
24.02.2022 РФ, як державою-агресором, було першою застосовано збройну силу проти України і розпочато вчинення агресії, зумовлену з окупацією території держави Україна.
У відповідь на вказані дії держави-агресора 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.
Згідно з Конституцією України, вона є суверенною та незалежною державою, а її суверенітет поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною.
Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагською конвенцією 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
У той же час у ОСОБА_5 , як громадянина України, що проживає на території АДРЕСА_1 , який усвідомлював факт розпочатої у 2014 році і триваючої на цей час збройної агресії РФ, а також ситуацію що склалася у період після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну 24.02.2022 з боку держави-агресора, з особистих інтересів, діючи умисно, виник умисел на вчинення злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку шляхом поширення матеріалу, у якому міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.
З цією метою ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою поширення матеріалу, у якому міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, використовуючи власний мобільний телефон марки "OPPO A6 pro", модель СРН2799, номер версії СРН2799_15.02.901(EX01), Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою з номером: НОМЕР_3 у профілі в інтернет-платформі «TikTok», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7» з ідентифікатором « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не пізніше 25.11.2024, байдуже ставлячись до наслідків агресивної війни, яку РФ розв`язала і веде проти України та українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, почав діяти на виконання злочинного умислу, направленого на поширення матеріалу, у якому міститься інформація щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 25.11.2024, діючи умисно, з метою поширення матеріалу, у якому міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році оцінивши обстановку, перебуваючи за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, керуючись політико-ідеологічними мотивами для підтримки держави-агресора і діючи на шкоду державним інтересам України, з метою нав`язати іншим особам думку щодо неприйняття очевидного факту розв`язаної військово-політичним керівництвом РФ агресивної війни проти України та окупації частини її територій, не дивлячись на те, що цей факт встановлено та визнано на рівні держави та всією міжнародною спільнотою, використовуючи власний профіль в інтернет-платформі «TikTok», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7» з ідентифікатором « ІНФОРМАЦІЯ_2 », використовуючи власний мобільний телефон марки "OPPO A6 pro", модель СРН2799, номер версії СРН2799_15.02.901(EX01), Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою з номером: НОМЕР_3 розмістив у відкритому доступі для ознайомлення із публікаціями та коментарями відеоматеріал, у якому міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. 
Так, 25.11.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки "OPPO A6 pro", модель СРН2799, номер версії СРН2799_15.02.901(EX01), Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою з номером: НОМЕР_3 та профіль в інтернет-платформі «TikTok», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7» з ідентифікатором « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який має 713 підписок, 879 підписників та 6626 вподобайок та має відкритий доступ, діючи умисно розуміючи роль інформаційних ресурсів у формуванні громадської думки, визначенні настроїв суспільства, їх вплив на суспільно-політичну ситуацію в Україні, з метою реалізації свого умислу направленого на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, достовірно усвідомлюючи, що з боку РФ здійснюється збройна агресія проти України, а територія України находяться під постійним обстрілом з різного виду озброєння з боку підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань Російської Федерації, розмістив, тим самим поширив, у своєму відкритому профілі відеозапис під назвою «Корецький монастир, який юридично підпорядкований РПЦ МП», який одразу набрав 7 вподобайок, 4 коментаря і 62 перегляди та який відповідно до висновку експерта 2 сектору (з дислокацією в місті Харків) 3 відділу судово-експертної лабораторії 4 центру (Центру судових і спеціальних експертиз) ІСТЕ СБУ № СЕ26-91/Л/3/2 від 28.01.2026 у поширеному ОСОБА_5 діалозі («Жінка: Тут жиди. Чисто російські жиди. Поки буде війна, ляжете всі спати, і третя мирова війна буде. Оце будуть битися, битися, третя мирова війна. Журналіст: Думаєте, що не почалась війна третя мірова? Жінка:Ні ні. Журналіст: То ще не третя мірова? Жінка: Ні, ні. Коли євреї платять гроші, коли євреї платят свої кровні гроші, то це є не війна. Журналіст: А зараз війна через євреїв? Жінка:Да то є єврейська війна Журналіст: Але то Росія-Україна»). системно простежується перенесення відповідальності за війну з РФ на інші суб`єкти, що є типовою мовною моделлю виправдовування, а причинно-наслідковий зв`язок війни переноситься з міждержавної агресії РФ на «євреїв» як узагальнену зовнішню силу. Така конструкція усуває Росію з позиції активного агресора, формуючи смисл, що збройна агресія відбувається не з ініціативи РФ і не з її вини. Також у повторно поширеному ОСОБА_5 діалозі («Жінка:Росія бере церкви б`є, чи що? І священників вигони. Ви поставте і подумайте головою, хто робить. Я вообще розказувала ще до цього, я казала, що прийде, кажу, цей ОСОБА_7 , він, ОСОБА_8 . Як вона прийде артист, каже, всіми роти закриє»), містяться риторичні конструкції, які ставлять під сумнів участь Росії у насильницьких діях під час війни, а риторичне запитання з заперечним підтекстом формує імпліцитний висновок про непричетність Росії до руйнування церков і переслідування духовенства. 
Таким чином відбувається заперечення відповідальності РФ за наслідки збройної агресії. Висловлювання «Тут все порох робив... ОСОБА_9 »; «прийде... цей ОСОБА_7... артист... всіми роти закриє»; контекстно пов`язування подій із Томосом, ОСОБА_12, створюють каузальне пояснення війни через внутрішні українські чинники, що підсилює смисл: винні не дії РФ. У діалозі проголошуються прогнози, що подають Росію як центр майбутнього «порядку» та відновлення («Буде розсвіт скоро. Скоро буде розсвіт. Це буде розсвіт в Росії. І в Росії буде цар. Журналіст: В Росії цар? Жінка:Так» - Такі прогностичні висловлювання формують позитивну, нормативну перспективу Росії, що в умовах війни опосередковано виправдовує її дії та наслідки збройної агресії, подаючи їх як етап до «розсвіту». 
Отже, відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи ІСТЕ СБУ № СЕ26-91/Л/3/2 від 28.01.2026 вищевказані матеріали, які умисно поширені ОСОБА_5 з власного профілю в інтернет-платформи «TikTok», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7» з ідентифікатором « ІНФОРМАЦІЯ_2 », мають об`єктивний зміст що: 1) РФ не є винуватцем; 2) не несе відповідальності, а події пояснюються діями інших сил; 3) РФ і її керівництво при цьому подаються як такі, що мають вищу сакральну підтримку, крім того збройний конфлікт в Україні інтерпретується не як міждержавна війна, а як результат дій інших груп або сил, а відповідальність Росії за війну заперечується, також висловлюється переконання щодо майбутнього політичного об`єднання України з Росією, тобто містять у собі виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.
Крім того, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що починаючи з 02.05.2025, маючи намір продовжити розгорнуту ним злочинну діяльність, спрямовану проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, що ґрунтується на принципах міжнародного права, зокрема, незастосування сили, недоторканності кордонів, територіальної цілісності, невтручання у внутрішні справи суверенних держав та, бажаючи впродовж тривалого часу повторно нав`язати невизначеному колу осіб певну думку щодо глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, реалізуючи свій злочинний задум, перебуваючи за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , будучи громадянином України, 02.05.2025 діючи умисно, повторно, керуючись політико-ідеологічними мотивами для підтримки держави-агресора на шкоду державним інтересам України, з метою нав`язати іншим особам думку щодо неприйняття очевидного факту розв`язаної військово-політичним керівництвом РФ агресивної війни проти України та окупації частини її територій, не дивлячись на те, що цей факт встановлено та визнано на рівні держави та міжнародною спільнотою, вирішив використовувати для поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, месенджер «Telegram» з акаунтом під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з ідентифікатором ID: НОМЕР_5.
Так, 02 травня 2025 року ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон марки "OPPO A6 pro", модель СРН2799, номер версії НОМЕР_4 , Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою з номером: НОМЕР_3 у месенджері «Telegram», з акаунту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з ідентифікатором ID: НОМЕР_5 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з ідентифікатором ID: НОМЕР_12, о 19 год 02 хв діючи умисно, з метою повторного поширення матеріалу, у якому міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, оцінивши обстановку, здійснив поширення надрукованих ним наступних висловлювань і цитат (російською мовою), а саме: «Харьков ждет освобождения и возврата домой в Россию». (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
Даний текст містить інформацію щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. 
Крім того, 03 травня 2025 року ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон марки "OPPO A6 pro", модель СРН2799, номер версії НОМЕР_4 , Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою з номером: НОМЕР_3 у месенджері «Telegram», з акаунту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з ідентифікатором ID: НОМЕР_5 у телеграм-чаті «ІНФОРМАЦІЯ_4» з ідентифікатором ID: НОМЕР_12, о 13 год 05 хв діючи умисно, усвідомлюючи факт розпочатої у 2014 році і триваючої на це час збройної агресії РФ, з метою повторного поширення матеріалу, у якому міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, самостійно повторно здійснив поширення надрукованих ним висловлювань і цитат (російською мовою), а саме: «если будет провокация со стороны ОСОБА_10 то у россии есть полное право прислать на банковую орешничек». (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_6 ).
Даний текст містить інформацію щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. 
Наявність у вказаних вище висловлюваннях інформації щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, підтверджено висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи ІСТЕ СБУ № СЕ25-209/Л/3/2 від 01.12.2025.
Дії ОСОБА_5 , що полягали у поширенні матеріалу, у якому міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2 КК України, а у поширенні матеріалу, у якому міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно, - за ч. 3 ст. 436-2 КК України.
19 березня 2026 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Зі змісту угоди випливає, що ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України щиро розкаявся та надав покази, які сприяли розкриттю інкримінованих йому правопорушень, і зобов`язався:
а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б) сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень;
в) давати покази у судовому засіданні, про відомі йому обставини в обсязі підозри;
г) особисто перерахувати у 5 денний строк з дня затвердження судом угоди про визнання винуватості кошти в сумі 50 000 гривень на спеціальний рахунок, відкритий у відповідній банківській установі на підтримку Збройних сил України, реквізити для здійснення платежу: Програма : 2101150, Військова частина НОМЕР_13, Юридична адреса: АДРЕСА_2, Код ЄДРПОУ НОМЕР_15 р/р НОМЕР_14 Державній казначейській службі України м. Київ МФО 820172; Призначення платежу: («Благодійна допомога ЗСУ у кримінальному провадженні № 12025221180001082»), кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень;
д) сторони погодились, що у випадку настання будь-яких обставин, що призведуть до ненадходження коштів на вказаний вище рахунок на підтримку Збройних Сил України у зазначений в угоді термін це буде вважатись невиконанням угоди про визнання винуватості та потягне за собою наслідки її невиконання.
Крім того, сторони вважають, що для укладення цієї угоди істотне значення мають обставини, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання: щире каяття обвинуваченого; активне сприяння розкриттю злочинів у яких він обвинувачується; сторони Угоди пропонують суду визнати обставиною, яка відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 його згоду здійснити особисто перерахування 50 000 грн на підтримку Збройних Сил України.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, не встановлені.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 436-2 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна. 
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, та з урахуванням особи підозрюваного, наявності щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочинів у яких підозрюється застосувати положення ст. ст. 75, 76 КК України - звільнити ОСОБА_5  від відбування основного (позбавлення волі) покарання з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування з випробуванням.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальну правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди
При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь та характер сприяння ОСОБА_5 у проведенні кримінального провадження, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. У скоєному щиро розкаявся.
Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив поширення матеріалу, у якому міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 436-2 КК України, а також вчинив поширення матеріалу, у якому міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 436-2 КК України.
Дослідженими в судовому засіданні даними про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, не має на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та дітей з інвалідністю, із середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працює, має зареєстроване місце проживання.
Також при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує, що скоєні ним злочини відповідно до ст. 12 КК України: за ч. 2 ст. 436-2 КК України є нетяжким злочином, за ч. 3 ст. 436-2 КК України - тяжким злочином. 
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, за наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття ОСОБА_5 та активне сприяння розкриттю злочину), суд вбачає підстави для призначення узгодженого сторонами покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 436-2 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Кваліфікація дій ОСОБА_5 стороною обвинувачення визначена правильно. 
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Крім того, суд вважає необхідним скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 23.01.2026 року по справі № 643/1046/26 провадження № 1-кс/643/867/26 та від 11.02.2026 року по справі № 643/2266/26 провадження 1-кс/643/1478/26, оскільки подальше його застосування є недоцільним.
Питання щодо речових доказів, судом вирішується відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо речових доказів у порядку, визначеному ст. 100 КПК України, суд, скасувавши арешт на мобільний телефон марки "OPPO A6 pro", модель СРН2799, номер версії СРН2799_15.02.901(EX01), Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою з номером: НОМЕР_3 , на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, вважає необхідним застосувати спеціальну конфіскацію щодо цього мобільного телефону та передати його в дохід держави.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення в тому числі й умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
При цьому суд врахував, що зазначений мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки саме з його використанням обвинуваченою здійснювалася протиправна діяльність, а тому речовий доказ підпадає під критерії знаряддя вчинення злочину.
Обов`язок по відшкодуванню судових витрат в кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, суд, виходячи з положень ст. 124 КПК України, вважає необхідним покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, обраний відповідно до ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 04.02.2026 року по справі № 643/1711/26 провадження № 1-кс/643/1281/26, до набрання вироком законної сили суд вважає необхідним скасувати, оскільки подальше його застосування є недоцільним.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 03 лютого 2026 року по 20 березня 2026 року (включно) за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.03.2026 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12025221180001082 від 01.08.2025 року.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 КК України, ч. 3 ст. 436-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 березня 2026 року покарання:
- за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації належного йому майна.
Відповідно до ст. 75 КК України  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 20.03.2026 року.
До набрання вироком законної сили скасувати дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та звільнити його з-під варти в залі суду негайно.
Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 03 лютого 2026 року по 20 березня 2026 року (включно) за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72КК України.
Стягнути зі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судово-лінгвістичну експертизу № СЕ25-209/Л/3/2 від 01.12.2025 в сумі 5 348 (п?ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 (сорок) копійок, та за проведення судової лінгвістичної експертизи № СЕ26-91/Л/3/2 від 28.01.2026 в сумі 3850 (три тисячі вісімсот п?ятдесят) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 23.01.2026 року по справі № 643/1046/26 провадження № 1-кс/867/26 на мобільний телефон марки "OPPO A6 pro", модель СРН2799, номер версії СРН2799_15.02.901(EX01), Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою з номером: НОМЕР_3  - скасувати.
На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до мобільного телефону марки "OPPO A6 pro", модель СРН2799, номер версії СРН2799_15.02.901(EX01), Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 з сім карткою з номером: НОМЕР_3 , та передати його в дохід держави.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 23.01.2026 року по справі № 643/1046/26 провадження № 1-кс/643/867/26 на системний блок марки Desktop-J9RPKGN, процесор Intel(R)Core(TM)2Quad CPU Q6600@2.40 GHz код виробy: 00331-10000-00001-AA155, - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 11.02.2026 року по справі № 643/2266/26 провадження № 1-кс/643/1478/26 на нерухоме майно, яке на праві спільної часткової власності у розмірі частки 73/100 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок, надвірні будівлі при ньому, а саме: вбиральня літ. В; льох літ. Е; гараж літ.Ж; сарай літ. 3; огорожi No 1;2; 4-6, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони права на відчуження та розпорядження зазначеним майном; та на рухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , а саме: автомобіль марки AUDI А6 2600, 1997 року випуску, сірого кольору, з номером двигуна НОМЕР_6 , з номерним знаком НОМЕР_7 , з номером кузова НОМЕР_8 ; автомобіль марки BА3210700-20 1451, 2006 року випуску, сірого кольору, з номером двигуна НОМЕР_9 , з номерним знаком НОМЕР_10 , з номером кузова НОМЕР_11 , - скасувати.
Речовий доказ - системний блок марки Desktop-J9RPKGN, процесор Intel(R)Core(TM)2Quad CPU Q6600@2.40 GHz код виробy: 00331-10000-00001-AA155, який перебуває на зберіганні у слідчому відділі Управління СБ України в Харківській областi, повернути власнику  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немишлянський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Суддя  ОСОБА_1