ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2026 року Чернігів Справа № 620/2041/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:

24.02.2026 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований у суді 25.02.2026), у якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – ГУ ПФУ в Чернігівській області, ПФУ, відповідно) щодо поновлення йому виплати пенсії по інвалідності, починаючи з 01.04.2025; 
зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області поновити йому виплату пенсії по інвалідності, починаючи з 01.04.2025;
зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області скасувати переплату пенсії за період з 17.04.2023 по 31.03.2025 у розмірі 62 600, 95 грн;
зобов`язати ПФУ внести дані у функціональну підсистему Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Реєстр застрахованих осіб» про присвоєння йому статусу пенсіонера по інвалідності. 
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що підставою для припинення йому виплати пенсії по інвалідності слугувало саме рішення експертної команди від 17.03.2025 №9663, яке судом визнано протиправним та скасовано, тому на цей час є чинним рішення Ніжинської міжрайонної МСЕК від 17.04.2023 серії 12 ААГ № 447094, яка визнала його особою з інвалідністю II групи внаслідок загального захворювання довічно та на підставі якого було здійснення нарахування та виплата пенсії з 17.04.2023, проте, ці відомості не були взяті до уваги при прийнятті рішення уповноваженими органами та, в результаті чого ОСОБА_1 не поновлюють виплату пенсії; наявна інформація у ПФУ щодо відкритого кримінального провадження свідчить виключно про те, що за зазначеними у ній фактами проводиться досудове розслідування, жодного висновку відносно встановленої недостовірності будь-яких документів, що були раніше отримані від ПФУ, не містить, позаяк наявність підстав для припинення (призупинення) виплати пенсії на підставі пункту 1 частини першої статті 49 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV) має бути підтверджена або вироком суду в кримінальному провадженні, яким буде установлено недостовірність відомостей, що стали підставою для призначення пенсії, або відповідним висновком експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, яким підтверджено відсутність підстав для встановлення інвалідності на момент її призначення. 
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 02.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
У відзиві на позовну заяву представник ГУ ПФУ в Чернігівській області, заперечуючи проти вимог вказує на правомірність своїх дій, оскільки рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 у справі № 620/7374/25, яке набрало законної сили, та яким вирішено визнати протиправним та скасовано в рішенні Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 17.03.2025 № 9663 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю II групи довічно, не розглядалась та не спростовується інформація щодо порушеного кримінального провадження та воно не містить зобов`язань органам Пенсійного фонду України про поновлення виплати пенсії позивачу на підставі документів, щодо яких здійснюється кримінальне провадження; крім того, 23.01.2026 ГУ ПФУ в Чернігівській області направлено запит до Державної «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» щодо підтвердження виписки з акта огляду МСЕК від 17.04.2023, якою позивача визнано особою з інвалідністю другої групи з 17.04.2023 безстроково, тому питання щодо поновлення виплати пенсії по інвалідності позивачу буде вирішено після надходження відповіді від вказаної державної установи.
ПФУ у відзиві на позовну заяву вказує на необґрунтованість вимоги позивача щодо зобов`язання ПФУ внести дані у реєстр застрахованих осіб (РЗО) функціональну підсистему Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про присвоєння статусу пенсіонера по інвалідності довічно, оскільки згідно із статтею 18 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 № 785/25562 за даними електронних пенсійних справ інформація щодо пенсіонера автоматично формується і вноситься у РЗО. Також ПФУ зазначає, що в ГУ ПФУ були відсутні підстави для поновлення виплати позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV. 
У відповіді на відзив представник позивача вказує на необґрунтованість мотивів відзивів та зазначає, що відповідачі зволікають з прийняттям рішення щодо поновлення йому пенсійних виплат, що є прямим порушенням його прав на пенсійне забезпечення.
Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_1 17.04.2023 рішенням Ніжинської міжрайонної МСЕК від 17.04.2023 серії 12 ААГ № 447094 було встановлено інвалідність II групи, на підставі якого з травня 2023 року було призначено виплату пенсії. 
17.04.2023 ОСОБА_1 за рішенням Ніжинської міжрайонної МСЕК встановлено ІІ групу інвалідності, дата чергового переогляду безтерміново, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 447094, на підставі чого ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності, ІІ групи, загальне захворювання. термін дії: довічно.
17.03.2025 було прийнято рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» № 9663, за яким було скасовано рішення Ніжинської міжрайонної МСЕК від 17.04.2023 серії 12 ААГ № 447094. 
ГУ ПФУ в Чернігівській області листом від 19.06.2025 № 2500-0202-8/39684 повідомило позивача, що на підставі інформації, отриманої від Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», ГУ ПФУ в Чернігівській області було прийнято рішення про призупинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2025. Після надходження листа слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.05.2025 № 754-2025, ГУ ПФУ в Чернігівській області розглянуто копію рішення експертної команди з оцінювання повсякденні функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 17.03.2025 № ЦО-9663, відповідно до якого скасовано рішення Ніжинської міжрайонної МСЕК від 17.04.2023 серії 12 ААГ № 447094, яка визнала ОСОБА_1 особою з інвалідністю II групи внаслідок загального захворювання. Виплата пенсії по інвалідності припинена та обраховано переплату пенсії за період з 17.04.2023 по 31.03.2025. 
Вподальшому, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/7374/25, яке набрало законної сили було визнано протиправним та скасовано рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 17.03.2025 № 9663 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю II групи довічно. 
Представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із адвокатським запитом, зареєстрований 26.11.2025 за № 14585/8 щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , на який отримав відповідь, оформлену листом від 02.12.2025 № 2500-0202-8/79455, про те що у ГУ ПФУ у Чернігівській області немає зобов`язань по поновленню виплати пенсії по інвалідності, оскільки це не визначено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/7374/25. 
Представник позивача звернувся до ПФУ зі скаргою від 21.12.2025 (вх. № 4729/К-2800-26), на яку листом від 03.02.2026 № 11148-4729/К03/8-2800/26 отримав відповідь, зокрема про те, що у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 у справі № 620/7374/25 не розглядалась та не спростовується інформація щодо порушеного кримінального провадження; воно не містить зобов`язань органам ПФУ про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі документів, щодо яких здійснюється кримінальне провадження; повідомлено, що 23.01.2026 ГУ ПФУ в Чернігівській направлено запит до «Український державний науково-дослідний інститут медико соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» щодо підтвердження виписки з акта огляду МСЕК від 17.04.2023, якою ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю ІІ групи з 17.04.2023 безстроково; питання щодо поновлення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 буде вирішено після надходження відповіді від цієї державної установи. 
ОСОБА_1 , вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо поновлення йому виплати пенсії по інвалідності, починаючи з 01.04.2025, звернувся до суду з цим позовом. 
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Україну проголошено, зокрема, соціальною державою (стаття 1 Конституції України). Людину, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку визнано найвищою цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).
Принципи соціальної держави та відповідальності держави перед людиною за свою діяльність, що їх утілено в статтях 1, 3Конституції України, належать до тих засадничих принципів, на яких засновано державу Україна.
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія – це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Частиною першою статті 31 Закону №1058-IV визначено, що група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб.
Згідно із частиною першою статті 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності (частина перша статті 34 Закону №1058-IV).
У свою чергу, відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном;
3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку;
3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин";
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Частиною другою статті 49 Закону № 1058-ІV що, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Згідно із частиною третьою статті 49 Закону № 1058-ІV у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.
Приписами статті 50 Закону № 1058-ІV унормовано утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій.
Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
Повертаючись до обставин справи, суд зазначає, що виплату пенсії позивачу ГУ ПФУ в Чернігівській було призупинено з 01.04.2025 на підставі рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 17.03.2025 № 9663 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю II групи довічно, та обчислено надміру виплачену суму пенсії за період з 17.04.2023 по 31.03.2025 в розмірі 62 600, 95 грн. При цьому, судом не встановлено, що таке призупиненя виплати позивачу пенсії відбулось на підставі рішення текторіального органу Пенсійного фонду України.
Водночас, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 у справі №620/7374/25, яке набрало законної сили, було визнано протиправним та скасовано рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 17.03.2025 № 9663 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю II групи довічно.
Вказана обставина, встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили, є преюдиційною для цієї справи і не підлягає повторному доказуванню.
Тобто, оскільки призупиненя виплати позивачу пенсії відбулось на підставі акта індивідуальної дії, який судом визнано протиправним та скасовано, таке призупинення не може вважатися законним та обґрунтованим.
Суд констатує, шо на цей час є чинним рішення Ніжинської міжрайонної МСЕК від 17.04.2023 серії 12 ААГ № 447094, яка визнала ОСОБА_1 особою з інвалідністю II групи внаслідок загального захворювання довічно та на підставі якого було здійснення нарахування та виплата пенсії з 17.04.2023, тому у ГУ ПФУ в Чернігівській області відсутні підстави для непоновлення позивачу виплати пенсії з моменту призупинення, а саме з 01.04.2025.
До того суд відхиляє доводи відповідачів щодо порушеного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, що стосується, зокрема, видачі службовими особами Ніжинської МСЕК фіктивних довідок про встановлення ступеню інвалідності, оскільки виходячи з системного аналізу наведених норм наявність підстав для припинення (призупинення) виплати пенсії на підставі пункту 1 частини першої статті 49 Закону №1058-IV має бути підтверджена або вироком суду в кримінальному провадженні, яким буде установлено недостовірність відомостей, що стали підставою для призначення пенсії, або відповідним висновком експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, яким підтверджено відсутність підстав для встановлення інвалідності на момент її призначення, мого у цьому спірному випадку не має.
Суд зазначає, що протиправною бездіяльністю є зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, що на підставі закону чи іншого нормативно-правового акта належать до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку про наявність в бездіяльності ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо поновлення позивачеві виплати пенсії по інвалідності, починаючи з 01.04.2025 ознак протиправності та відповідно про наявність правових підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області поновити позивачеві виплату пенсії по інвалідності, починаючи з 01.04.2025 а також про зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області скасувати переплату пенсії за період з 17.04.2023 по 31.03.2025 у розмірі 62 600,95 грн через відсутність факту надміру виплачених сум пенсій.
Окрім того, суд зазначає, що реєстр застрахованих осіб формує та веде ПФУ, користувачами цього реєстру є органи податкової служби та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
ПФУ має повноваження щодо внесення даних у реєстр застрахованих осіб (РЗО) функціональну підсистему Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про присвоєння статусу пенсіонера по інвалідності позивачці відповідно до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 № 10-1. 
На підставі рішення Державної установи «Український державний науково дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 17.03.2025 №9663 про відсутність підстав визнання особи з інвалідністю, ПФУ виключено позивача з реєстру застрахованих осіб, що є функціональною підсистемою Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Тому, крім поновлення пенсії є необхідність для задоволення й позовних вимог про зобов`язання ПФУ внести дані у функціональну підсистему Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Реєстр застрахованих осіб» про присвоєння позивачу статусу пенсіонера по інвалідності, оскільки централізований банк даних з проблем інвалідності не є основним та обов`язковим джерелом інформації щодо наявності статусу інвалідності у особи за наявності існуючих та діючих документів про становлення позивачу ІІ групи інвалідності безстроково.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог та наявність підставі для їх задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини п`ятої статті 139 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір».
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії по інвалідності, починаючи з 01.04.2025. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності, починаючи з 01.04.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області скасувати переплату ОСОБА_1 пенсії за період з 17.04.2023 по 31.03.2025 у розмірі 62 600,95 грн.
Зобов`язати Пенсійний фонд України внести дані у функціональну підсистему Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Реєстр застрахованих осіб» про присвоєння ОСОБА_1 статусу пенсіонера по інвалідності. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження юридичної особи: вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005; унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21390940).
Відповідач - Пенсійний фонд України (місцезнаходження юридичної особи: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00035323). 

Суддя Марія ДУБІНА