БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.03.2026
Справа №497/3252/25
Провадження №2/497/594/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2026 року          м. Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря - Мунтянової В.Р.,
представника позивача - Пучкової Л.А. (ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість в розмірі 34 048.78 гривень та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422.40 гривень.
Свої вимоги мотивує, тим що 17.01.2008 року ОСОБА_1 вперше звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг.
Отже підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківським послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України).
Відповідач отримала картку «Універсальна» № НОМЕР_1 , карка неодноразово перевипускалася.
13.03.2020 року між сторонами підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг. У преамбулі Заяви Відповідач погодилася, що вона на підставі власного волевиявлення, згідно ст. 634 Цивільного кодексу України приєднується до розділів «Загальні положення», «Кредитні картки», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» (далі - Договір), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, затвердженій Протоколом засідання Правління Банку № 8 від 19.02.2019 року. 
Таким чином Банк та Відповідачка уклали кредитний договір, який складається із Заяви від 13.03.2020 року, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів Банку. 
28.01.2022 року між сторонами підписано нову Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг. 
Кредитний ліміт змінювався неодноразово. У разі незгодт зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» відповідач мала право надати Банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п.2.1.1.6.5 Договору.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов?язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на Умовах передбачених договором та в межах встанволеного кредитного ліміту.
Відповідач зобов?язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п.2.1.1.3.1 Договору, яким визначено, що погашення кредиту та процентів здійснюється у визначеному договром порядку. 
У зв?язку з порушенням відповідачем зобов?язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення зоборгованості у відповідача станом на 19.11.2025 року сума кредитної заборгованості становить 34048.78 гривень з яких: - 32776.41 гривень заборгованість по тілу кредиту, - 1272.37 гривень заборгованість за відсотками.
На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк».
Зазначене стало підставою звернення з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 12.12.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 26.01.2026 року о 10:00 годині (а.с.86) про що сповіщено сторін по справі (а.с.87).
Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами.
В судове засідання 26.01.2026 року:
-представник позивача - не прибула, про час та місце проведення розгляду справи повідомлена згідно вимог чинного законодавства (а.с.87). Надіслала клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату (а.с.96-98).
-відповідач повідомлена належним чином за адресою свого постійного місця реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.87), що підтверджується відповідним рекомендованим поштовим повідомленням (а.с.91).
Протокольною ухвалою суду від 26.01.2026 року відкладено розгляд даної справи на 09:00 годину 05.03.2026 року. Клопотання представника позивача Акціонерного товариства "Приват банк" - адвоката Пучкової Людмили Анатоліївни про участь в судовому розгляді у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.
Надана можливість представнику позивача Акціонерного товариства "Приват банк" - адвокату Пучковій Людмилі Анатоліївні приймати участь по цій цивільній справі у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистемі ВКЗ за посиланням "https://vkz.court.gov.ua/", з використанням електронної пошти: ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_2 (а.с.101). про що сповіщено сторін по справі (а.с.102).

В судове засідання 05.03.2026 року 
- представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі. Надала пояснення з підстав зазначених в позові, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі;
- відповідач до суду не прибула, повідомлявся за адресою свого постійного місця реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.102).
Поштовий рекомендований лист повернувся до суду без вручення з відміткою листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.104-106).
Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2).
У випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.
Що відповідає висновку, який викладено в постанові КЦС ВС від 01.12.2023 № 591/4832/22 (61-10261св23): «Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки».
Окрім цього відповідач також повідомлявся за адресою електронної пошти, яка наявна в матеріалах справи: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлена належним чином про час та місце розгляду даної справи. Будь-яких заяв, заперечень, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду наданих нею не було. 
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).
Судом встановлено, що 17.01.2008 року ОСОБА_1 вперше звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг. 
17.01.2008 року відповідачу видано банківську карту «Універсальна» № НОМЕР_3 з терміном дії 01/12, яка в подальшому неодноразово перевипускалася, та остання картка «Універсальна» з номером НОМЕР_4 видана 07.11.2022 року зі строком дії до 11/26 (а.с.8).
14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про що у додатках надаємо копії сторінок виписки та копії сторінок статуту АТ КБ «Приватбанк».
13.03.2020 року між сторонами підписано нову Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг. У преамбулі Заяви Відповідачка погодилася, що вона підставі власного волевиявлення, згідно ст. 634 Цивільного кодексу України приєднується до розділів «Загальні положення», «Кредитні картки», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» (далі - Договір), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, затвердженій Протоколом засідання Правління Банку № 8 від 19.02.2019 року. 
Таким чином Банк та Відповідачка уклали кредитний договір, який складається із Заяви від 13.03.2020 року, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів Банку. 
28.01.2022 року між сторонами підписано нову Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг. 
Відповідач при підписанні заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витяг з «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви. 
Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено Відповідача додається до позовної заяви). 
Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через wеb-сайт банку (www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «Приватбанк» , що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.
Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач. 
Заявою Відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі (а.с.11-16) з наявним підписом відповідача, та копією Паспорту споживчого кредиту (а.с.28-29).
Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується Випискою по рахунку за період з 03.03.2009 по 04.04.2025 року, (а.с.17-27) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 500.00 гривень, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.9). 
Розмір кредитного ліміту неоднорозаово змінювався. Вперше Відповідачу було видано картку типу "Універсальна" НОМЕР_6, яка у подальшому неодноразово перевипускалася:19.01.2009 рокц, 26.03.2012 року, 22.12.2012 року, 23.02.2016 (дві картки), 13.03.2020 року та в останнє 07.11.2022 року за № НОМЕР_4 зі строком дії 11/26 (а.с.8).
Отримання картки підтверджується довідкою про отримані картки (а.с.8) та випискою по рахунку (а.с.17-27).
Інформація щодо встановлення та зміни розміру кредитного ліміту підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карт рахунку (а.с.9) з якої вбачається, що кредитний лімімт змінювався 31 раз за період з 17.01.2008 року по 01.12.2023 рік починаючи з прочаткового розміру 500.00 гривень і максимальний розмір кредитного ліміту 40 000.00 гривень (а.с.9).
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.44 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування.
Пунктом 1.1.5.1 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору, про що Банк повідомляє Клієнтів щодо внесених змін шляхом використання будь-якого з наступних каналів: розміщення інформації на офіційному сайті Банку www.privatbank.ua; розміщення інформації у відділеннях Банку; смс повідомлення на фінансовий номер телефону Клієнта; повідомлення на електронну пошту Клієнта; інформування у Системі «Приват24» або «Приват24 для бізнесу»; IVR-дзвінки; повідомлення через банкомати та термінали самообслуговування; месенджери (Telegram, Viber та ін.), шляхом направлення листа поштою тощо; 
У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» відповідач мала право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.6.5 Договору.
Однак таких доказів відповідачем надано не було, як і не було спростовано доводи позивача.
Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1 Договору погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами: 
договірним списанням - Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта за цим Договором (здійснювати договірне списання); 
внесенням Клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі Мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту.
Таким чином, у разі відсутності коштів на рахунках, Відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. 
Згідно до п. 2.1.1.3.2. Договору Мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань Відповідача, розрахованих в процентах від загальної заборгованості, які щомісяця повинен сплачувати Клієнт протягом строку кредиту.
Згідно до п. 1.1.2.1.2. Договору Відповідач зобов`язаний вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів Банку, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених Договором. 
Відповідно до п. 1.1.3.1.5. Договору Відповідач доручив Банку списувати кошти з рахунків Клієнта у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів (договірне списання), у межах платіжного ліміту рахунка. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.
П. 2.1.1.3.1 Договору в разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. Відповідно до п. 2.1.1.6.1. Договору сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.1.3.1 . Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі. 
Згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна".
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у Відповідачки станом на 19.11.2025 (а.с.40-47) сума кредитної заборгованості становить 34048.78 гривень, з яких: - 32776,41 грн. - заборгованість по тілу кредиту; - 1272,37 грн - заборгованість за відсотками.
Зазначена сума зборгованості відповідача за вказаним договором сформувалася починаючи з 01.09.2021 року, тобто після того, як сторони підписали розширену Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг (датована 13.03.2020 року) (а.с.48-80). У цій Заяві Сторони чітко визначили розмір кредиту, процентну ставку, порядок погашення та повернення, відповідальність за порушення зобов`язань, тобто повністю дотрималися вимог ст.1055 ЦК України про письмову форму правочину, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Вказаний розрахунок є чітким, повним і розгорнутим по окремих категоріям (а.с.40-47), а також за своїм змістом узгоджується з відомостями, наведеними у виписці по рахунку відповідача (а.с.9-27).
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк».
Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять.
Вказана сума заборгованості відповідачем не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачем до суду надано не було.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України)
Частина 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднанням є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ КБ «Приватбанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Щодо судового рішення у справі № 497/2188/23 
Так, заборгованість, яку просить позивач стягнути у даному позові складається із суми тіла кредиту 32776,41 грн, яка утворилась за період часу з 01.09.2021 року по 19.11.2025 року. 
ОСОБА_1 не погоджувалася із такою сумою заборгованості по тілу кредиту, стверджувала, що витратні операції у сумі 22 959,30 грн здійснені 06.11.2022 о 18:50 годині були здійснені без її згоди, третіми невідомими їй особами. 
ОСОБА_1 зверталася до Болградського районного суду Одеської області із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в якому просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача (Банку) на її користь грошові кошти несанкціонованих отримувачем банківських послуг (позивачем) транзакцій в розмірі 22 959,30 грн., визнати дії банку щодо нарахування заборгованості з моменту вчинення спірної транзакції безпідставними та незаконними. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилався на те, що з карткового рахунку позивача відкритого в АТ КБ «Приватбанк», на який 17.01.2008 шляхом підписання Заяви-приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, було встановлено кредитний ліміт в межах 30000,00 грн., невідомими особами, було здійснено несанкціоноване користувачем списання грошей. Так, 06.11.2022 о 18:50 годині з рахунку позивача була здійснена оплата в інтернет магазині pay moto2 ІЕ ІD платежу 2128664090 в сумі 22959,30 UAH. 
З моменту з`ясування цього факту, позичальник одразу повідомила про цю транзакцію банк та звернулась з відповідною заявою до правоохоронних органів. За повідомленням позивача до ЄДРДР були внесені відомості під номером 12022162270000570. На звернення позивача банком було повідомлено, що попри вжиття банком всіх необхідних заходів та прикладених зусиль, справа програна, відповідно у поверненні коштів відмовлено. 
На думку представника позивача, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій при відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а надавач платіжних послуг зобов`язаний переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника.
Грошові кошти позивачу повернені до цього часу не були, в зв`язку з чим позивачка звернулася до суду із даним позовом. 14.11.2024 року Болградський районний суд Одеської області розглянувши справу ухвалив рішення, яким позов задовольнив. 
Банк не погодився із таким рішенням, оскаржив його у апеляційному порядку, за результатами такого оскарження 27.03.2025 року Одеський апеляційний суд апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнив, рішення Болградського районного суду Одеської області від 14 листопада 2024 року скасував, ухвалив нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинення певних дій, стягнення коштів відмовив (а.с.30-37).
До касаційної інстанції рішення не оскаржувалося, наразі набрало законної сили. Так, у своєму рішенні апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 порушила вимоги Закону України «Про платіжні послуги», Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів та Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки самостійно передала пін-код від картки невстановленим особам, а також здійснила підтвердження входу в Приват24, що дало змогу шахраям отримати всі дані її карток, а також доступ до Приват24. 
Відповідно до частин 4 та 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їхні правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням чи вироком суду.
Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються наступні умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі.
Як роз`яснено у п.7постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їхні правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах.
Вказане рішення має преюдиційне значення для прийняття рішення в даній справі, та підтверджує наявність кредитних договірних відносин між сторонами, факт встановлення ліміту на кредитну картку відповідача «Універсальна», та користування даними коштами відповідачем.

За приписами ст.ст.1066, 1068 Цивільного кодексу України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. 
Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. 
Згідно Умов та правил надання банківських послуг, Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються розголошенням інформації з карткового рахунку. Тому, позивачка, як клієнт АТ КБ «ПриватБанк» несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати картки, розголошення ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію (п.2.1.4.12.4 Умов).
Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.
З огляду вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що з відповідача  ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості в сумі 34 048.78 гривень.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 2422.40 гривень судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.509, 525, 526, 530, 550, 589, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 284-289, 354, 355 ЦПК України суд -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості - задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 
на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»: 01001, м. Київ, вул.Грушевського, 1-Д, ЄДРПОУ 14360570
заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.01.2008 року станом на 19.11.2025 року, в розмірі 34048.78 гривень (тридцять чотири тисячі сорок вісім гривень 78 копійок) яка складається з наступного: 
-32 776,41 гривень - заборгованість по тілу кредиту 
-1272,37 гривень - заборгованість за відсотками; 
та  
2422.40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення виготовлено 06.03.2026 року.

Інформація про сторін:
Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК": 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ел. пошта: 14360570@mail.gov.ua, тел. 380567896021

Представник позивача Пучкова Людмила Анатоліївна:  АДРЕСА_2 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ел. НОМЕР_2 

Відповідач  ОСОБА_1 :  АДРЕСА_3 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 

Суддя         С.В.Кодінцева