Справа № 308/12690/25

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
06 квітня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: 
головуючого-судді Бенца К.К.,
при секретарі – Майор Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» в особі представника Гнип В.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» в особі представника Гнип В.В. через систему «Електронний суд» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що  30.04.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 30.04.2021 року слід розуміти як Кредитний договір №002/10133112-CK_SB від 30.04.2021 року.
Позивач вказує, що ОСОБА_1 – з 30.04.2021 року є власником поточного рахунку у гривні НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору №002/10133112-CK_SB.
Умовами Кредитного договору визначено, що ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», Позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. 
Згідно умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування Відповідач рахунок просив відкрити поточний № НОМЕР_2 , у національній валюті. 
Таким чином, Позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 27000 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом – 59 %; Строк користування – 12 місяців з автоматичною пролонгацією.
Відповідно до п. 1 Згоди та запевнення Клієнта до Договору (далі – Згода), що є невід`ємною частиною Заяви-договору, Позичальник підтверджує, що до укладення Договору ознайомлений з умовами Договору, у тому числі Тарифами, Правилами користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «ТАСКОБМАНК», з умовами відкриття та обслуговування рахунків, з умовами розміщення вкладу, отримання споживчого кредиту. Надання та/або змін умов надання банківських. Платіжних та інших фінансових послуг Банку. 
Відповідно до п. 7 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник підтвердив, що невід`ємною частиною Заяви-договору є Згода та запевнення Клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку izibank Договір набуває чинності.
Позивач зазначає, що Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою. Отже, Позивач, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах.
Як наслідок, станом на 01.07.2025 року, заборгованість за кредитним договором №002/10133112-CK_SB від 30.04.2021 року, становить 43919,16 грн. ,в т.ч.:
- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 25402,18 грн.;
- заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) – 18516,98 грн., що підтверджуються відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками.
Позивач зазначає, що АТ «ТАСКОМБАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору.
Однак, взяті на себе зобов`язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідачем не виконано. ОСОБА_1 порушував терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2025 року, перед позивачем по кредитному договору  №002/10133112-CK_SB від 30.04.2021 року, становить 43919,16 грн. ,в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 25402,18 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) – 18516,98 грн., яку АТ «Таскомбанк» просило стягнути на його користь із відповідача.
Виклад позицій сторін по справі:
Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, подав до суду разом з позовною заявою клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Оскільки відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 27.01.2025 року., то ОСОБА_1 викликався до суду через оголошення на офіційному веб -сайті судової влади України, на 03.10.2025, 18.12.2025 року та на 23.03.2026.
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Окрім того, відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за останньою відомою адресою місця проживання, що стверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній» за №R067030267769,№R067072456502, №R067100392396.
Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада. 
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи т.чиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 – 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:
05.09.2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.
Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Фактичні обставини справи встановлені судом:
Судом встановлено, що 30.04.2021 року представником АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування в межах проєкту «izibank».
Заява-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 30.04.2021 року підписана  ОСОБА_1  кваліфікованим електронним підписом 30.04.2021 року.
В цій заяві відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на його ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World, а також та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в Мобільному додатку. Окрім того просив відкрити поточні рахунки, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, для здійснення розрахунків без фізичного носія (Віртуальну картку) у Гривні, доларах США, та євро. Також просив відкрити йому вкладний рахунок на вимогу «zanachka» на умовах Договору, що розміщений на сайті АТ “ТАСКОМБАНК” за адресою https://tascombank.ua/ і беззастережно приєднався до умов Договору.
З Заяви вбачається, що поточний рахунок операції, за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів № НОМЕР_2 .
Згідно п.1 заяви –договору відповідач підтвердив, що погоджується з усіма пунктами цієї Заяви-договору та підтверджує і засвідчує, що вся інформація та/або документи, надані ним Банку, тому числі через Мобільний додаток, є повною (чинною) і достовірною, і він зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації, не пізніше, ніж через 3 банківські дні від настання таких змін.
Згідно п.3 заяви –договору Підписанням цієї Заяви-договору ОСОБА_1 акцептує Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщений на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua/), за текстом – «Договір», і беззастережно приєднався до умов Договору. Згоден, що дана Заява-договір, а також Тарифи Банку є невід`ємними частинами Договору.
Згідно п.4 заяви –договору Підписанням цієї Заяви-договору підтвердив, що ознайомлений(-а) з умовами Договору, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав(-ла) їх примірники у Мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 
Згідно п.5 заяви –договору підтвердив що він ознайомлений та розуміє суть фінансової послуги кредитний ліміт – яка є видом споживчого кредиту у формі кредитування рахунку. Кредитний ліміт – максимальна сума коштів, в межах якої Клієнт має право здійснювати операції за поточним рахунком при тимчасовій відсутності власних коштів за рахунок коштів Банку.
Згідно п.7 заяви –договору погодився, що приєднуючись до Договору, надає розпорядження (доручаю) Банку здійснювати договірне списання зі свого поточного рахунку / рахунків, що відкриті на момент укладання цієї Заяви – договору, або які будуть відкриті в Банку в майбутньому, на користь Банку будь-яких грошових коштів, які становлять заборгованість Клієнта за цією Заявою – договором, зі сплати відсотків, комісій, штрафів, пені.
Згідно п.16-17 заяви –договору ОСОБА_1 просить вважати наведений нижче зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 027729484298952b1a4c58fbc6388a3a36c2a3ebbebc4f4650687e092c303359b6, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також він визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Згідно п.18 заяви –договору підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису.
Згідно п.31 заяви –договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цією Заявою-договором сторони несуть відповідальність згідно з вимогами чинного законодавства України.
Заява-договір підписана ОСОБА_1 цифровим власноручним підписом на екрані власного електронного сенсорного пристрою/смартфону в мобільному додатку izibank, а згода підписана ним удосконаленим електронним підписом в мобільному додатку izibank.
Із розрахунку заборгованості по кредитному договору №002/10133112-СК-SB від 30.04.2021 судом встановлено, що станом на 22.05.2025 кредитна заборгованість становить 43919,16 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту – 25402,18 грн.; заборгованість за процентами – 18516,98 грн.
Згідно довідки №22044/47.7. від 04.06.2025 судом встановлено, що  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 30.04.2021 є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_2 , який відкритий до Заяви-Анкети на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору №002/10133112-CK_SB від 30.04.2021, № карти НОМЕР_4 , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» (код банку 339500, ЄДРПОУ 09806443).
На підтвердження обставини виникнення та наявності кредитної заборгованості позивач також надав Виписку з рахунку відповідача. Виписка відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Випискою по особовому рахунку кредитного договору з 30.04.2021 року по 22.05.2025 підтверджено надання позивачем відповідачу кредитних коштів, обумовлених вищевказаним кредитним договором, шляхом встановлення кредитного ліміту на відкритому позивачем кредитному рахунку на ім`я відповідача. Також з цієї виписки вбачається, що відповідач користувся кредитними коштами.
Суд, дослідивши наявну у матеріалах справи виписку про рух коштів, яка є належним підтвердженням отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, користування ними, а відтак позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів в АТ «ТАСКОМБАНК» та наявність заборгованості за кредитним договором.
Згідно п.1.1. Додатку №1 Правила надання послуг фізичним особам з відкриття, обслуговування та використання поточних рахунків (в тому числі мультивалютних поточних рахунків), в тому числі операції за якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів (платіжних карток) - Даний Додаток є невід`ємною частиною Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «ТАСКОМБАНК», та регламентує правила відкриття, обслуговування та закриття поточних рахунків, мультивалютних поточних рахунків, в тому числі операції за якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів (платіжних карток), Клієнта в Банку, загальні правила оформлення та обслуговування та користування ЕПЗ (платіжних карток) (надалі по тексту цього Додатка – «Правила»). Підписанням Заяви-Договору Клієнт акцептує Публічну пропозицію на укладання Договору про участь користувача при використанні Електронних грошей «Максі». Заява-Договір, Публічна пропозиція на укладання Договору про участь користувача при використанні Електронних грошей «Максі» та Тарифи Банку на здійснення операцій при використанні Електронних грошей «Максі» разом складають єдиний документ - Договір про участь Користувача при використанні Електронних грошей «Максі». 
Згідно п.7.1. Додатку №1 Правила надання послуг фізичним особам з відкриття, обслуговування та використання поточних рахунків (в тому числі мультивалютних поточних рахунків), в тому числі операції за якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів (платіжних карток) - в рамках укладеного з Клієнтом Договору, Банк встановлює Клієнту ліміт Кредитної лінії, відповідно до умов Договору. При цьому, ліміт Кредитної лінії стає доступний Клієнту для використання не пізніше дня, що є наступним за днем Активації, або в момент здійснення першої видаткової Операції. Дійсним Сторони розуміють та погоджуються з тим, що зобов`язання Банку щодо надання кредиту/встановлення ліміту Кредитної лінії є відкличними та безризиковими для Банку, тобто Банк може відмовитися від надання Клієнту кредиту/встановлення ліміту Кредитної лінії в будь який час без надання пояснень такої відмови. Ліміт Кредитної лінії розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та доводиться до відома Клієнта в електронному вигляді через ІБ «TAS 2U» та/або Мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування.
Згідно п. 7.1.24.6. Додатку №1 - Нарахування процентів на залишок заборгованості за Сумою кредиту для Сервісу здійснюється щомісячно у Розрахунковий день протягом періоду, від дати здійснення операції, до якої застосовано відповідний Сервіс з розстрочки платежу до дня фактичного повернення заборгованості за Сумою кредиту для Сервісу з розстрочки платежів. Під час нарахування процентів враховується щоденний залишок заборгованості за Сумою кредиту для Сервісу. Нарахування процентів відбувається виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/360 із розрахунку 30 днів у місяці) - коли для розрахунку береться кількість днів у місяці 30 та кількість днів у році 360. При нарахуванні процентів враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості за Сервісом з розстрочки платежів. 
Згідно п. 7.3.2. Додатку №1 - у разі ініціювання Банком зміни Тарифів в сторону зменшення вартості послуг Банку, в т.ч. за відповідним Сервісом з розстрочки платежів, або збільшення розміру процентів, що нараховуються на позитивний залишок коштів, Банк повідомляє Клієнтів про таку зміну шляхом розміщення відповідного оголошення про зміни на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях Банку та/або на Офіційному сайті Банку, та/або надіслання інформації про зміни засобами поштового зв`язку, та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на Зареєстрований номер телефону Клієнта, та/або за допомогою СДБО – на розсуд Банку, а нового/зміненого тексту Тарифів - на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях Банку та/або на Офіційному сайті Банку. При цьому їх новий розмір вважається погодженим Клієнтом у безспірному порядку та не потребує, у зв`язку з цим, додаткового погодження в письмовій формі (укладання додаткової угоди до Заяви-Договору) та/або попереднього інформування Клієнта про таку зміну. 
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №002/10133112-CK_SB від 30.04.2021.
Нормативно-правове регулювання:
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит».
Так, основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII(надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та ЗУ "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Статтею 1 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" передбачено, що електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.
Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Частиною 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). 
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Судом встановлено, що АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір про комплексне банківське обслуговування від 30.04.2021 року, який підписаний за допомогою електронного підписа позичальника ОСОБА_1 . 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 уклав вищезазначений договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі.
Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом накладенням електронного підпису позичальника ОСОБА_1 . 
Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вищевказаний договір: договір про комплексне банківське обслуговування від 30.04.2021 року прирівнюється до укладеного у письмовій формі.
Як вбачається з матеріалів справи, договір між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача ОСОБА_1 .
У підписаному договорі відповідач ОСОБА_1 визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у кредитодавця виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути отримані кредитні кошти. 
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В силу частини першої 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як передбачено частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»).
Зібрані докази вказують на те, що між АТ «ТАСКОМБАНК» і ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, у рамках якого банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку.
Заява-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10133112-CK_SB від 30.04.2021 року підписана працівником банку і ОСОБА_1 , що свідчить про укладення сторонами договору у письмовій формі. Однак, ця заява не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів .
Надані позивачем Тарифи та умови обслуговування, Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб визначають розмір і порядок сплати процентів.
Натомість, указані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк».
Отже за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутності в заяві домовленості сторін про розмір і порядок нарахування процентів, комісії, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.
У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини першої статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Матеріалами справи не підтверджено, що саме ці «Тарифи» та «Умови» зрозумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписавши Заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «ТАСКОМБАНК», а також те, що на момент отримання відповідачем кредитних коштів містяться всі умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами.
Оскільки в анкеті-заяві про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» відсутні відомості про процентну ставку, строк дії Договору та умови повернення кредиту, суд позбавлений можливості перевірити розрахунок заборгованості та дійти обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за процентами .
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт погодження всіх істотних умов договору із відповідачем, та обґрунтованості розрахунку заборгованості у виді відсотків.
У анкеті-заяві позичальника від 30.04.2021 року процентна ставка не зазначена.
Крім того, у цій анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відсоткової ставки та її визначеного розміру.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник) стягнути проценти.
Звертаючись до суду з даним позовом банк на підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом надав суду: виписку за період за період з 30.04.2021 року по 22.05.2025, розрахунок заборгованості по кредитному договору, заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 30.04.2021 року, Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, повідомлення - вимогу до боржника.
Однак, підписана ОСОБА_1 заява-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 30 квітня 2021 року не містить розміру процентної ставки за використання наданих кредитних коштів. Окрім того, зазначена заява-договір не містить конкретних умов щодо надання коштів на умовах кредиту, строку користування коштами, розміру процентів за користування коштами та порядку їх сплати.
Надані позивачем тарифи та витяг з Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк», якими передбачені проценти за користування кредитом, не є належним доказом погодження між сторонами всіх істотних умов банківського договору, оскільки такі не підписані відповідачем, а вказана у них інформація носить лише інформаційний характер щодо користування різними типами банківських карток та не є частиною кредитного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-договір.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків за користування коштами.
Таким чином, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у підписаних відповідачем заявах домовленості сторін про сплату процентів, надані банком докази не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору з визначенням розміру відсотків за його користування, оскільки достовірно не підтверджують вказані обставини.
У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. 
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 03 липня 2019 року(справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.
В контексті зазначених правових норм, умови договору повинні бути погодженими його сторонами.
При цьому, суд констатує, що в заяві-договорі про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10133112-CK_SB від 30.04.2021 року не передбачено умов щодо нарахування процентів за користування коштами та розміру процентної ставки.
Отже, суд констатує, що сторонами зобов`язання не були погодженими умови щодо сплати процентів за користування коштами та, відповідно, відсутні підстави для стягнення заборгованості за процентами у розмірі вказаному в позовній заяві.
Отже, суд констатує, що підстави для стягнення заборгованості за процентами відсутні.
Відтак, враховуючи наведені обставини, заборгованість в розмірі 18516,98 грн за нарахованими позивачем відсотками згідно заяви-договору №002/10133112-CK_SB від 30.04.2021 стягненню з відповідача не підлягають.
В той же час, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ «Таскомбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Із розрахунку заборгованості по кредитному договору №002/10133112-СК-SB від 30.04.2021 судом встановлено, що станом на 22.05.2025 кредитна заборгованість становить 43919,16 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту – 25402,18 грн.; заборгованість за процентами – 18516,98 грн.
Разом із тим, суд вважає доведеним розмір заборгованості за тілом кредиту, так як сума використаних відповідачем коштів підтверджена випискою про рух коштів за рахунком, а відповідачем, як позичальником, не надано доказів погашення заборгованості.
Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/10133112-CK_SB від 30.04.2021 року у сумі 25402,18 гривень.
Будь-яких доказів щодо неотримання ОСОБА_1 коштів від позивача, не проведення ним операцій по спірному рахунку, а також доказів щодо спростування даної заборгованості - матеріали справи не містять.
Щодо розподілу судових витрат
Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач Акціонерне товариство «Акцент-банк» сплатило судовий збір в розмірі 2422,40 грн.(за подання позовної заяви).
Предметом позову АТ «ТАСКОМБАНК» є стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом, яка у загальному розмірі складає 43919,16 грн.
Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у загальному розмірі 25402,18 грн.
За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 1401,07 грн.(2422,40грн.*25402,18/43919,16).
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 25402,18 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1401,07 грн., пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.
Відповідно до положень частин 4, 5статті 268 ЦПК Україниу разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судове засідання було призначено на 23.03.2026 року, дата складання повного судового рішення у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по іншій справі та відпустці – 06.04.2026 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення -06.04.2026 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.525,526,530, 610,612,623, 624, 628, 1049, 1050, 1054ЦКУкраїни, ст.ст.13,14,82,206,223,259,263-265, 268, 280-284, 352,354ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» в особі представника Гнип В.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ 09806443) заборгованість за Договором про комплексне банківське обслуговування №002/10133112-CK_SB від 30.04.2021 року у розмірі 25402,18 грн.з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 25402,18 грн.
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ 09806443) сплачений судовий збір в сумі 1401,07 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач – Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ 09806443); 
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Дата складання повного тексту судового рішення –06.04.2026 року .
Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду К.К. Бенца