ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09 березня 2026 року	Справа №: 695/755/26	

Номер провадження 3/695/546/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2026 року	м. Золотоноша	

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Державної екологічної інспекції Центрального округу про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 17.02.2026 р. о 19 год. 15 хв., порушив правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме: ловив рибу зимовою вудкою на р. Дніпро в адміністративних межах с. Благодатне на території орнітологічного заказника «Липівський». Виловив рибу судак в кількості 3 шт.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 7,8,9,26 ЗУ «Про природно-заповідний фонд», вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 91 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що вину визнає, щиро розкаюється. Просив звільнити його на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП та обмежитися усним зауваженням, оскільки дане правопорушення вчинене ним вперше, є малозначним та не завдало істотної шкоди державним чи суспільним інтересам.
Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. 
Згідно з положеннями статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, речовими доказами, документами. 
Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідальність за ст. 91 КУпАП настає за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується: протоколом №007037 про адміністративне правопорушення від 17.02.2026; розпискою від 17.02.2026 про зберігання ОСОБА_1 свіжо виловленої риби, а саме судака в кількості 3 шт.; розрахунком розміру шкоди, заподіяної порушення законодавства про природно-заповідний фонд від 17.02.2026; планом орнітологічного заказника загальнодержавного значення «Липівський», на якому схематично відображено місце виявлення ОСОБА_1 .
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.
Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.
У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, та вина його доведена встановленими судом доказами «поза розумним сумнівом».
З урахування вище викладеного, зважаючи, що ОСОБА_1 порушив правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме здійснював вилов риби в межах території природно-заповідного фонду, при цьому завдав шкоди - виловив рибу судак в кількості 3 штук, тому дане правопорушення не являється малозначним та підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП відсутні.
Відповідно до ст. 23 КУПАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.
Обставиною, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суд визнає щире каяття.
Обставин, що згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено. 
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ст. 91 КУпАП, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2026 року складає 665,60 грн.
Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір у сумі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Керуючись ст.ст. 9, 23, 33, 40, 40-1, 91, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп., без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.