№ 207/449/26 
№ 2/207/1381/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі: 
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Єрмаковій Н.П.
за участю представника позивача Тиховліс В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із закінченням строку його пред`явлення до виконання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 серпня 2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. було відкрито виконавче провадження № 57053907. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 1118, вчинений 30 січня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 0310/0508/71-088 від 05 травня 2008 року. У подальшому, після вчинення виконавчих дій, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. було винесено постанову від 26 лютого 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу. У зазначеній постанові вказано, що виконавчий документ повертається на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а також що документ може бути повторно пред`явлений до виконання до 26 лютого 2022 року. Незважаючи на повернення виконавчого документа стягувачу, у Єдиному реєстрі боржників міститься запис про ОСОБА_2 як боржника у виконавчому провадженні № 57053907. Позивачка зазначає, що станом на 17 вересня 2025 року в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень відсутні відкриті виконавчі провадження щодо неї, а також відсутня будь-яка інформація про повторне пред`явлення ТОВ «Кредитні ініціативи» до примусового виконання виконавчого напису № 1118 після 26 лютого 2019 року. Крім того, позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 червня 2013 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов та просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. 
Судом встановлено, що 30 січня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис № 1118 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 0310/0508/71-088 від 05 травня 2008 року у розмірі 1878602 гривень 25 копійок. 21 серпня 2018 року на підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 57053907. Постановою приватного виконавця від 26 лютого 2019 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». У вказаній постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання до 26 лютого 2022 року. Позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 червня 2013 року.
Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 
Відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 12 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не скористалося правом на повторне пред`явлення виконавчого напису №1118 у строк до 26 лютого 2022 року, внаслідок чого строк пред`явлення документа до виконання сплив.
Відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо позивачки та інформації про повторне звернення виконавчого напису свідчить про втрату стягувачем права на примусове виконання документа.
Оскільки виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який може бути реалізований виключно у межах строку, встановленого законом, його непред`явлення до виконання у такий строк є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис №1118 від 30.01.2017 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 0310/0508/71-088 від 05 травня 2008 року, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. 
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 1 331,20 грн.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 15-18 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню – задовольнити повністю. 
Визнати виконавчий напис № 1118 виданий 30.01.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з  ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 0310/0508/71-088 від 05 травня 2008 рокутаким, що не підлягає виконанню у зв`язку зі спливом строку пред`явлення до виконання. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на користь держави судовий збір в розмірі 1331 гривень 20 копійок. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Подобєд О.К.