15.04.2026
Справа № 317/514/26
Провадження № 2/696/375/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 квітня 2026 року     м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді      Білопольської Н.А.,
за участі секретаря судового засідання Волощенко Н.О.,
представника позивача    Єськової О.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 33 171,00 грн. через неналежне виконання відповідачем умов кредитних договорів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 липня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено договір № 3093521. Згідно з умовами договору сума позики становить 2 500,00 грн, проценти за користування кредитом - 7,50 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
25 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено договір № 100046642. Згідно з умовами договору сума позики становить 2 600,00 грн, проценти за користування кредитом - 7,80 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
15 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 15/1-2021-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників.
17 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 17/12-2021-62, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. 
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, у тому числі за кредитними договорами № 3093521 та № 100046642.
Так, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 3093521 від 16 липня 2021 року в розмірі 13 793,20 грн, з яких 1 829,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 964,20 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; за кредитним договором № 100046642 від 25 серпня 2021 року в розмірі 19 377,80 грн, з яких 2 600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16 777,80 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги.
Оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі 33 171,00 грн та судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в сумі 2 662,40 грн та витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 13 000,00 грн.
Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 25 лютого 2026 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Кам`янського районного суду Черкаської області.
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 17 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Реалізуючи право на подання відзиву, у порядку ст. 178 ЦПК України, від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Працевитого Г.О. через систему «Електронний суд» надійшов відзив, а також додаткові пояснення, в яких сторона відповідача вважає, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не можуть бути задоволені. Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача зазначив, що при укладенні договору про споживчий кредит № 3093521 та договору про споживчий кредит № 100046642 позичальником було погоджено 30-денний строк кредитування, в межах якого кредитор має право на отримання відсотків за користування кредитом, передбачених ст. 1048 ЦК України.
Вважає, що всупереч положенням наданих позивачем договорів, після спливу передбаченого договором строку кредитування (за договором № 3093521 – 30 днів; за договором №100046642 – 30 днів), товариство продовжило нараховувати проценти, як до моменту відступлення права вимоги, так і після відступлення права вимоги.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором № 3093521 та договором № 100046642 вбачається, що ТОВ «Мілоан» обґрунтовує нарахування відсотків поза межами строків, визначених договором, - п. 2.3.1.1. договору («пролонгація на пільгових умовах») та п. 2.3.1.2. («пролонгація на стандартних (базових) умовах»). Тому вважає, що вказані пункти, на підставі яких кредитор здійснював нарахування відсотків після визначеного строку кредитування, є незаконними.
Щодо незаконності умови договору № 3093521 про пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах, зазначив, що позичальником здійснювались оплати заборгованості за договором позики № 3093521 з метою виконання зобов`язання у загальному розмірі 1 384,23 грн.
Звернув увагу суду на те, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що сплачені відповідачем кошти мали цільове призначення саме як оплата за пролонгацію. Відсутні платіжні документи, які б містили відповідне призначення платежу або інше підтвердження волевиявлення позичальника на продовження строку кредитування.
Окрім того, зазначив, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що позичальник звертався до кредитодавця із заявою (волевиявленням) про продовження строку кредитування, а також доказів погодження сторонами нового строку кредитування. Так само відсутні будь-які оновлені графіки платежів, які б підтверджували факт здійснення пролонгації у передбаченому договором порядку.
Вважає, що позивачем не доведено пролонгації строку кредитування/пільгового періоду строку кредитування, а тому строк кредитування не змінювався і останнім днем нарахування строкових відсотків за договорами є тридцятий день кредитування. Подальше нарахування відсотків суперечить вимогам чинного законодавства та умовам кредитних договорів.
Окрім того, положення п. 2.3.1.2 договорів № 3093521 та № 100046642 не відповідають вимогам ст. 203 ЦК України, оскільки їх зміст суперечить положенням ст.ст. 1048, 1050, 625 ЦК України, а також не спрямоване на реальне та вільне волевиявлення сторін при укладенні правочину. 
Також зауважив, що нарахування відсотків за договорами здійснювалось відповідно до п. 2.3.1.2, як первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН», так і його правонаступником ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».
Таким чином, зауважив, що відсотки, які були нараховані ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором № 3093521 у розмірі 6 492,25 грн та за договором № 100046642 у розмірі 8 970,00 грн є безпідставними та не підлягають стягненню з відповідача.
Представник відповідача надав суду розрахунок заборгованості, згідно з яким вважає, що сума, яку повинна була сплатити ОСОБА_2 , прямо визначена в договорах, а саме за договором № 3093521 загальна сума складає 1 123,27 грн (тіло 2 500,00 грн. + відсотки 7,50 грн - сплачена позичальником сума у розмірі 1 384,23 грн), за договором № 100046642 загальна сума складає – 2 607,80 грн (тіло 2 600,00 грн + відсотки 7,80 грн). 
У зв`язку з цим просив зменшити суму заборгованості ОСОБА_2 за договором № 3093521 від 16 липня 2021 року до 1 123,27 грн та за договором № 100046642 від 25 серпня 2021 року - до 2 607,80 грн.
Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, то представник відповідача надав суду клопотання про зменшення витрат до 1 000,00 грн з урахуванням незначної складості та зразковості справи. 
У свою чергу, представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Чайковська М.І. через систему «Електронний суд» надіслала до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення, у яких наведено спростування тверджень представника відповідача, що викладені ним у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Зокрема, представник позивача зазначає, що у розрахунку заборгованості до позовної заяви чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договорів та за який період вона була нарахована. Звертає особливу увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження повного належного виконання умов договорів. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених кредитором розрахунків.
Також представник позивача зазначила, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договорів погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договорів, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даних договорів відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договорів у разі наявності заборгованості. Таким чином, вважає, що кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладених договорів.
Щодо договору № 3093521 зазначила, що відповідач тривалий час продовжував строк кредитування на підставі п. 2.3.2 а) договору шляхом сплати відповідних сум, а також, що строк кредитування автоматично продовжувався у зв`язку із наявною заборгованістю на підставі п. 2.3.2 б) договору.
Відповідно до п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4 договору, а у випадку пролонгації – не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. Згідно з п. 2.4.2 договору якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування, визначеного згідно з п. 1.3 та п. 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків, обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 договору. 
Отже, з даних умов договору вбачається, що прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. При цьому протягом періоду, на який пролонговано договір, позичальник має правомірно не сплачувати кредитору борг та таке користування коштами не вважається простроченням.
Також вказала, що відповідачем було укладено кредитні договори за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням договорів позичальник отримав від кредитодавця всю інформацію стосовно кредитів, ознайомився з усіма умовами договорів та правильно розумів суть фінансових послуг. Під час укладання договорів відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даних договорів, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договорів. Зокрема, відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків.
Зазначила, що розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитних договорів, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. 
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_1 проти заявленого позову заперечив та просив зменшити суму заборгованості ОСОБА_2 , а також зменшити розмір витрат товариства на правничу допомогу до 1000,00 грн з урахуванням незначної складності та зразковості справи. 
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до таких висновків. 
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 24 березня 2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 490 (а.с. 222). 
16 липня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 було укладено договір про споживчий кредит № 3093521 (індивідуальна частина), згідно з яким відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 2 500,00 грн строком на 30 днів, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 15 серпня 2021 року; проценти за користування кредитом: 7,50 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, та 4% річних у процентному значенні; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 10-14).
Водночас згідно з додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 3093521 від 16 липня 2021 року сторони затвердили графік платежів за договором про споживчий кредит № 3093521 від 16 липня 2021 року, з якого вбачається, що загальна вартість кредиту станом на 15 серпня 2021 року становить 2 507,50 грн (а.с. 15).
Окрім того, ОСОБА_2 підписала додаток № 2 до договору про споживчий кредит № 3093521 від 16 липня 2021 року, а саме паспорт споживчого кредиту № 3093521, анкету-заяву на кредит № 3093521 (а.с. 16-18).
З довідки про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН» вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 3093521 від 16 липня 2021 року, ідентифікована ТОВ «МІЛОАН» за допомогою акцепту договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора W68315) 16 липня 2021 року (а.с. 24).
Водночас позивач надав суду квитанцію № 6cdbcd93-8a71-4467-9dc6-5626daaee128_637620478094032282 від 16 липня 2021 року, з якої вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» перерахувало кошти на платіжну картку НОМЕР_3 ОСОБА_2 в сумі 2 500,00 грн за кредитним договором № 3093521 від 16 липня 2021 року (а.с. 25).
Також за кредитним договором № 3093521 від 16 липня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» надало відомість про щоденні нарахування та погашення (а.с. 26-27).
25 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит № 100046642 (індивідуальна частина), згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 2 600,00 грн на строк 30 днів, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 24 вересня 2021 року; проценти за користування кредитом: 7,80 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, та 4% річних у процентному значенні; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 28-32).
Згідно з додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 100046642 від 25 серпня 2021 року сторони затвердили графік платежів за договором про споживчий кредит № 100046642 від 25 серпня 2021 року, з якого вбачається, що загальна вартість кредиту станом на 24 вересня 2021 року становить 2 607,80 грн (а.с. 33).
Окрім того, ОСОБА_2 підписала додаток № 2 до договору про споживчий кредит № 100046642 від 25 серпня 2021 року, а саме паспорт споживчого кредиту № 100046642, анкету-заяву на кредит № 100046642 (а.с. 34-35).
З довідки про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН» вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 100046642 від 25 серпня 2021 року, ідентифікована ТОВ «МІЛОАН» за допомогою акцепту договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора V26106) 25 серпня 2021 року (а.с. 41).
Також позивач надав суду квитанцію № 2079045f-f8a7-4295-8ef2-106402e0e193_637655059191530137 від 25 серпня 2021 року, з якої вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» перерахувало кошти на платіжну картку НОМЕР_3 ОСОБА_2 в сумі 2 600,00 грн за кредитним договором № 100046642 від 25 серпня 2021 року (а.с. 42).
Водночас за кредитним договором № 100046642 від 25 серпня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» надало відомість про щоденні нарахування та погашення боржника ОСОБА_2 (а.с. 43-44).
15 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, з додатками, № 15/12-2021-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників (а.с. 49-57).
Із платіжного доручення № 313550011 від 20 грудня 2021 року вбачається, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало на рахунок ТОВ «МІЛОАН» кошти в сумі 4 014 759,20 грн, за договором факторингу № 15/12-2021-22 від 15 грудня 2021 року (а.с. 58).
З акту приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15 грудня 2021 року вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» боржників кількістю 4240 та реєстр боржників в електронному вигляді на флеш-носії у розмірі 1 342 Кбайт (а.с. 59-60).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15 грудня 2021 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 3093521 на суму 7 300,25 грн, з яких 1 829,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 471,25 грн - заборгованість за процентами (а.с. 64).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за кредитним договором № 3093521 станом на 10 січня 2023 року ОСОБА_2 має заборгованість станом на дату поточного розрахунку (15 грудня 2021 року) в сумі 7 300,25; станом на дату розрахунку (10 січня 2023 року) – 13 793,20 грн; загальна сума заборгованості по відсотках за весь період – 11 964,20 грн (а.с. 45). 
17 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, з додатками, № 17/12-2021-62, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників (а.с. 65-73).
З платіжної квитанції № 313550009 від 20 грудня 2021 року вбачається, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало на рахунок ТОВ «МІЛОАН» кошти в сумі 2 503 264,98 грн, за договором факторингу № 17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року (а.с. 74).
Як вбачається із акту приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» боржників кількістю 3043 та реєстр боржників в електронному вигляді на флеш-носії у розмірі 695 Кбайт (а.с. 75-76).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 100046642 на суму 10 407,80 грн, з яких 2 600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7 807,80 грн - заборгованість за процентами (а.с. 79).
В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, з додатками, у відповідності до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до боржників (а.с. 80-90).
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за кредитним договором № 100046642 ОСОБА_2 має заборгованість станом на дату початку розрахунку (17 грудня 2021 року) в сумі 10 407,80 грн; станом на дату розрахунку (10 січня 2023 року) – 19 377,80 грн; загальна сума заборгованості по відсотках складає 16 777,80 грн (а.с. 46).
28 лютого 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 91-92).
Водночас згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за відповідним реєстром боржників кількістю 207 307 (а.с. 93-94).
Окрім того, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 3093521 на суму 13 793,20 грн, з яких 1 829,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 964,20 грн - заборгованість за процентами (а.с. 100).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 100046642 на суму 19 377,80 грн, з яких 2 600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16 777,80 грн - заборгованість за процентами (а.с. 101).
За наданим позивачем розрахунком ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором № 3093521 на суму 13 793,20 грн, з яких 1 829,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 964,20 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 47).
Також за наданим позивачем розрахунком ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором № 100046642 на суму 19 377,80 грн, з яких 2 600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16 777,80 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 48).
Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_2 щодо погашення наявної в неї заборгованості за кредитними договорами.
Вищевказані кредитні договори містять повну інформацію щодо особи позичальника, її персональні дані, номер мобільного телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника.
Кредитні договори були укладені в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»; вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, і укладення договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року в справі № 234/8084/20.
В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. 
Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). 
У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Водночас одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 
Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. 
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Таким чином, враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені судовим розглядом фактичні обставини, право вимоги за кредитним договорами, укладеними між первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а в подальшому - до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
Відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за кредитними договорами. 
Оскільки відповідачем не спростовано факту отримання нею кредитних коштів за кредитними договорами № 3093521 від 16 липня 2021 року та № 100046642 від 25 серпня 2021 року, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основними зобов`язаннями (за тілом кредитів) в розмірі 1 829,00 грн і 2 600,00 грн відповідно є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Що стосується розміру нарахованих процентів за користування кредитними коштами за договором про споживчий кредит № 100046642 від 25 серпня 2021 року, суд зазначає наступне.
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц), яка в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Отже, за умовами договору про споживчий кредит № 100046642 від 25 серпня 2021 року сторони встановили строк кредитування 30 днів, тобто до 24 вересня 2021 року, включаючи дату отримання та повернення кредиту.
Крім того, при підписанні відповідачем анкети-заяви на кредит, додатку № 1 до кредитного договору - графіку платежів, паспорту споживчого кредиту було погоджено між товариством та відповідачем строк кредитування 30 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.
Таким чином, відповідно до умов договору про споживчий кредит № 100046642 від 25 серпня 2021 року розмір відсотків становить 3 120,00 грн за період з 25 серпня 2021 року по 24 вересня 2021 року, виходячи з такого розрахунку: 2 600,00 грн (тіло кредиту) х 4,00% (орієнтовна річна процентна ставка) х 30 день (строк кредиту).
Відповідно до договору про споживчий кредит позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п. 2.3.1.1 договору).
Умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно з п. 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п. 1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятися від додатку № 1, і розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення та не потребує будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1, 2 та оновлений графік платежів, застосовуються умови, визначені оновленим графіком.
Як вбачається з матеріалів справи, належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація за умовами договору мала здійснюватися шляхом здійснення платежу на користь позивача та погодження останнім пропозиції позичальника про це.
Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів щодо продовження строку дії кредитного договору № 100046642 від 25 серпня 2021 року між кредитодавцем та позичальником.
Відтак за договором про споживчий кредит № 100046642 від 25 серпня 2021 року підлягають стягнення з відповідача на користь позивача нараховані проценти в сумі 3 120,00 грн. 
Щодо нарахування процентів за договором про споживчий кредит № 3093521 від 16 липня 2021 року, слід зазначити наступне.
За умовами договору про споживчий кредит № 3093521 від 16 липня 2021 року сторони встановили строк кредитування 30 днів, тобто до 15 серпня 2021 року, включаючи дату отримання та повернення кредиту.
Відповідно до пункту 1.5.2 проценти за користування кредитом складають 7,50 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
В п. 2.3. визначено умови пролонгації строку кредитування, а саме:
за п.п. 2.3.1. продовження вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах наступним чином:
за п.п. 2.3.1.1. пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник мас вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці.
Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору.
Пунктом 2.3.1.2. передбачена пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 договору.
У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Однак, як вбачається із відомостей про щоденні нарахування та погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 3093521 від 16 липня 2021 року, ОСОБА_2 здійснила сплату тіла кредиту 14 серпня 2021 року, 19 серпня 2021 року, 06 вересня 2021 року, 14 вересня 2021 року, що свідчить про пролонгацію дії кредитного договору відповідно до п. 2.3.
Таким чином, відповідно до умов договору про споживчий кредит № 3093521 від 16 липня 2021 року розмір процентів становить 5 487,00 грн за період з 16 липня 2021 року по 14 вересня 2021 року, виходячи з розрахунку: 1 829,00 грн (тіло кредиту) х 5,00% (стандартна (базова) процентна ставка) х 60 днів (з урахуванням пролонгації строку дії кредитного договору).
Отже, за договором про споживчий кредит № 3093521 від 16 липня 2021 року із ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» проценти в сумі 5 487,00 грн.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо розрахунку заборгованості стосовно ОСОБА_4 за кредитними договорами, які нараховані первісним кредитором.
Суд зауважує, що та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за процентами, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
При цьому суд звертає увагу позивача, що нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами поза строком кредитування є безпідставним та суперечить вимогам закону. 
Таким чином, оскільки позивачем не доведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитними договорами, а саме в частині заборгованості за процентами, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги у цій частині.  Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 13 000,00 грн, суд дійшов наступного висновку.
За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надано договір № 01-07/2024 про надання правої допомоги, з додатками, від 01 липня 2024 року; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений рішенням Загальних зборів № 01-12/2025 від 01 грудня 2025 року; заявку на надання юридичної допомоги № 423 від 01 грудня 2025 року на суму 13 000,00 грн; витяг з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31 грудня 2025 року на суму 13 000,00 грн (а.с. 109-118). 
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
У постанові від 19  лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст.141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.  
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. 
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
Враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат за надання професійної правничої допомоги, принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, зокрема предметом позову, його ціною, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд з огляду на розумну необхідність та реальність судових витрат для даної справи дійшов висновку про зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 046,30 грн (13 036,00 х 2 662,40 / 33 171,00).
На підставі ст.ст. 512, 626, 627, 1046-1050, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 89, 137, 141, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суму боргу за договором про споживчий кредит № 3093521 від 16 липня 2021 року в розмірі 7 316 (сім тисяч триста шістнадцять) грн 00 коп, з яких прострочена заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 1 829 (одна тисяча вісімсот двадцять дев`ять) грн 00 коп, прострочена заборгованість за процентами – 5 487 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят сім) грн 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суму боргу за договором про споживчий кредит № 100046642 від 25 серпня 2021 року в розмірі 5 720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) грн 00 коп, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2 600 (дві тисячі шістсот) грн 00 коп, прострочена заборгованість за процентами – 3 120 (три тисячі сто двадцять) грн 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.
Стягнути із  ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 046 (одна тисяча сорок шість) грн 30 (тридцять) коп.  У решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», юридична адреса: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133; ЄДРПОУ: 44276926.

Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя      Н.А. Білопольська