ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
23.04.2026	Справа № 910/357/26	
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу
за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Солюшнз Груп"
про стягнення 3 164,73 грн
Представники сторін: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (далі - Служба) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Солюшнз Груп" (далі - Товариство) 3 164,73 грн безпідставно набутих коштів на підставі статті 1212 ЦК України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до вартості виконаних робіт за Договором №5К-25 від 17.04.2025, а саме акту №1 від 18.04.2025 (за квітень 2025 року) було включено податок на додану вартість, однак у відповідності до приписів пункту 197.15. статті 197 Податкового кодексу України операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти, звільняються від оподаткування.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2026 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків.
30.01.2026 через систему "Електронний суд" Служба подала заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
10.03.2026 через систему "Електронний суд" Товариство подало відзив. в якому просило суд відмовити у задоволенні позову, оскільки:
- Позивачем не було надано доказів визнання недійсним договору, а тому наявність договірних відносин між сторонами виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 ЦК України;
- при укладенні договору сторони були вільні у визначенні його умов, на свій розсуд укладали даний правочин на певних встановлених умовах, узгодили всі його умови, в тому числі, і щодо вартості робіт;
- позивач оглянув, прийняв та повністю оплатив роботи за актами приймання виконаних робіт, які підписані без будь-яких зауважень і застережень, а також погодився як з якістю таких робіт, так і з їх кількістю та вартістю. Доказів наявності мотивованої відмови від приймання виконаних робіт з боку Позивача відсутні;
- зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (частина 3 статті 632 ЦК України);
- виходячи із роз`яснень Міністерства доходів і зборів від 17.12.2013 №17671/6/99-99-19-04-02-15, у спірних правовідносинах Відповідач не звільняється від сплати ПДВ за пунктом 197.15. статті 197 ПК України.
13.03.2026 через систему "Електронний суд" Служба подала відповідь на відзив, в якій не погодилася із запереченнями Товариства, з огляду на те, що:
- Позивач не оспорює сам факт існування договору або надання послуг, однак доводить відсутність правових підстав для отримання Відповідачем зайво сплачених коштів по ПДВ. Отже, правовідносини сторін мають змішаний характер де виконання робіт - договірне регулювання, а неправомірно отримана частина ціни (ПДВ) - кондикційне зобов`язання;
- сам факт прийняття робіт або послуг не позбавляє замовника права вимагати виправлення помилок розрахунку та повернення коштів, сплачених без належної правової підстави.
- встановлення обставин невідповідності умов договору в частині включення до ціни товару суми ПДВ імперативним приписам пункту 197.23 статті 197 ПК України, свідчить про те, що така умова договору порушує публічний порядок та згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦК України є нікчемною (пункт 4.26. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2025 у справі №914/201/25).
Жодних інших заяв по суті справі, заяв чи клопотань сторонами не надано.
Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Водночас, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд. його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених ГПК України, проте в розумні строки.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги Служби необґрунтованими.
17.04.2025 між Службою (за текстом договору - Замовник) та Товариством (за текстом договору - Виконавець, Підрядник) було укладено Договір №5К-25, за змістом якого:
- пункт 1.1.: Виконавець зобов`язується відповідно до проектної документації, умов цього Договору та вимог законодавства власними силами та/або залученими силами виконати роботи: "Капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку по вул. Центральна, 332 в смт Бородянка Бучанського району Київської області (додаткові роботи)" (згідно коду ДК 021:2015: 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) (далі - Роботи), а Замовник - прийняти та оплатити Роботи в порядку та на умовах, передбачених даним Договором за об`єктом робіт, зазначеним у пункті 1.2 цього Договору;
- пункт 1.2.: Об`єкт: багатоквартирний житловий будинок по вул. Центральна, 332 в смт Бородянка Бучанського району Київської області.
Місце розташування Об`єкта: вул. Центральна, 332 в смт Бородянка Бучанського району Київської області.
Виконавець здійснює виконання Робіт в строки, передбачені Календарним графіком виконання робіт (Додаток №2 до даного Договору), в повному обсязі, передбаченому проектною документацією та тендерною документацією, до повної готовності Об`єкту внаслідок завершення Робіт та прийняття його в експлуатацію;
- пункт 3.1.: Ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни (Додаток №1 до Договору) і становить 1 243 512,41 грн у тому числі ПДВ - 114 160,95 грн, без нарахування ПДВ на вартість будівельно-монтажних робіт. Договірна ціна є додатком до цього Договору та є невід`ємною його частиною (Додаток №1 до даного Договору). Договірна ціна за цим Договором визначається Сторонами як тверда;
- пункт 11.1.: Бюджетні зобов`язання за Договором виникають відповідно до планів фінансування, доведених Замовнику від головного/-их розпорядника/-ів бюджетних коштів та інших джерел фінансування в межах бюджетних асигнувань, передбачених планом використання бюджетних коштів;
- пункт 11.2.: Бюджетні фінансові зобов`язання за Договором виникають при наявності перерахованих коштів на рахунок Замовника від головного/-их розпорядника/-ів та у межах бюджетних асигнувань, установлених планами використання бюджетних коштів. Оплата робіт проводиться у межах одержаних коштів на казначейський рахунок Замовника за фактично виконані та прийняті обсяги робіт згідно з формами № КБ-2в та № КБ-3 та Актів здачі приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт. У разі затримки бюджетного фінансування не з вини Замовника, оплата за виконані роботи здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного фінансування;
- пункт 11.3.: Замовник має право скоригувати план використання бюджетних коштів протягом поточного року у разі внесення змін в річний план фінансування головним розпорядником коштів в частині уточнення видатків на фінансування робіт, а також із урахуванням наявних у нього коштів відповідно до фінансування робіт головним розпорядником коштів. Сторони вносять зміни шляхом укладання додаткових угод;
- пункт 11.4.: Роботи виконуються та фінансуються за рахунок бюджетних коштів передбачених у державному бюджеті та/або інших джерел, не заборонених законодавством;
- пункт 13.1.: Роботи виконуються Підрядником і приймаються Замовником згідно з Календарним графіком виконання робіт (Додаток 2 до даного Договору) та відповідно до умов цього Договору. Про закінчення Робіт Підрядник письмово повідомляє Замовника;
- пункт 13.2.: По мірі виконання Робіт, але не пізніше як протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів після закінчення терміну виконання Робіт, визначеного в Календарному графіку виконання робіт, Підрядник передає Замовнику Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3. Зобов`язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на Виконавця;
- пункт 13.3.: Замовник протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання документів, зазначених у п. 13.2 цього Договору, повертає Виконавцю підписаний екземпляр або надає йому письмову мотивовану відмову від приймання виконаних Робіт. Усунення недоліків Підрядник здійснює власними силами та за власний рахунок. Після усунення Підрядником в повному обсязі недоліків та за відсутності зауважень, Замовник підписує вищезазначені документи.
Згідно з пунктом 1 Додаткової угоди №2 від 29.10.2025 до Договору керуючись статтею 48 Бюджетного кодексу України та на підставі п. 11.2. Договору, Замовником беруться бюджетні зобов`язання щодо оплати обсягів робіт в межах суми: 527 077,30 грн у тому числі ПДВ - 48 385,70 грн, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2025 №251 (зі змінами), відповідно до плану використання бюджетних коштів на 2025 рік по бюджетній програмі КПКВК 3111370.
Відповідно до Додатку №3 до Договору обсяг фінансування на 2025 рік за кошти Державного бюджету (Постанова Кабінету Міністрів України від 07.03.2025 №251 (зі змінами) складає 1 243 512,41 грн.
18.04.2025 між Службою та Товариством було підписано та скріплено печатками без жодних претензій та/або зауважень Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 (за квітень 2025 року) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2025 року на загальну суму 446 291,02 грн, у тому числі ПДВ - 30 522,30 грн.
Зі змісту вказаних документів вбачається, що з вартості робіт і витрат було виключено ПДВ згідно пункту 197.15 статті 197 розділу V ПК України на витрати, які звільняються від ПДВ (заробітна плата, загальновиробничі витрати, прибуток, ризик).
У відповідності до Додатку до вищезазначеного Акту (Розрахунок податку на додану вартість) загальна вартість без ПДВ становить - 415 768,72 грн, а ПДВ - 83 153,74 грн, а разом 498 922,46 грн.
Окрім того, договірна ціна учасника розрахована згідно з підпунктом 197.1.14 пункту 197.1 та пунктом 197.15 статті 197 ПК України без нарахування ПДВ на вартість будівельно-монтажних робіт, а саме на наступні витрати:
Кошторисна заробітна плата - 160 838,04 грн, ПДВ - 32 167,61 грн;
Загальновиробничі витрати - 90 092,36 грн, ПДВ - 18 018,47 грн;
Кошторисний прибуток - 6 281,59 грн, ПДВ - 1 256,32 грн;
Покриття ризиків всіх учасників будівництва - 5 945,19 грн, ПДВ - 1 189,04 грн.
Всього до зняття (коригування ПДВ) - 52 631,44 грн.
Таким чином, ПДВ без нарахування згідно пункту 197.15 статті 197 розділу V ПК України на вартість будівельно-монтажних робіт, а саме на наступні витрати: кошторисна заробітна плата, загальновиробничі витрати, прибуток, ризик, становить 30 522,30 грн (83153,74 грн - 52 631,44 грн).
Вартість підрядних робіт за Актом приймання виконаних будівельних робіт №1 від 18.04.2025 (за квітень 2025 року) була повністю сплачена Службою на користь Товариства, що підтверджується платіжною інструкцією №34 від 18.04.2025 на суму 446 291,02 грн, у тому числі ПДВ - 30 522,30 грн.
Однак у вимозі Державної аудиторської служби про усунення виявлених порушень №001700-14/14676-2025 від 28.11.2025, адресованій Службі, зазначено, що Державною аудиторською службою України відповідно до пункту 8.3 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на III квартал 2025 року проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області за період з 01 січня 2024 року по ЗО червня 2025 року (далі - Служба), за результатами якої складено акт ревізії від 28 жовтня 2025 року № 001700-21/60.
Акт ревізії підписано посадовими особами Служби із запереченнями, надісланими супровідним листом від 07.11.2025 № 2881/09 211 085/02-5704 (вх. від 07.11.2025 № 14-30338-2025), на які надано обґрунтовані висновки.
За результатами заходу державного фінансового контролю встановлено порушення законодавства, що призвели до втрат, на суму 17 616 163,44 грн, з яких усунуто - 4 535 840,87 грн, а саме: на порушення статті 629 ЦК України, пунктів 3.2 та 3.4 договорів про закупівлю, пункту 6.1 Настанови з визначення вартості будівництва, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01 листопада 2021 року № 281, пункту 197.15 статті 197 Податкового кодексу України чотирнадцять підрядників за укладеними тридцятьма двома договорами у період з 01.01.2024 по 30.06.2025 зайво включили до актів форми КБ-2в, а Служба оплатила суми податку на додану вартість нараховані на вартість виконаних робіт (до оподаткування) з капітального ремонту двадцяти трьох житлових будинків, що призвело до матеріальної шкоди на вказану суму (з яких усунуто - 1 154 226,19 грн), зокрема по об`єкту - капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку по вул. Центральна, 332 в смт Бородянка Бучанського району Київської області (додаткові роботи) (ТОВ "Смарт Солюшнз Груп", договір від 17.04.2025 №5К-25) сума збитків становить 185 584,96 грн.
Після отримання вищезазначеної вимоги, з метою досудового врегулювання спору, 24.11.2025 Служба звернулася до Товариства з вимогою №2942/09 211 085/02-07 від 21.11.2025 про повернення зайво сплаченого ПДВ у розмірі 185 584,96 грн.
У своїй відповіді №157 від 27.11.2025 Товариство відмовило у поверненні спірної суми коштів у зв`язку з необґрунтованістю вимоги: до Підрядника не застосовується пільга, передбачена пунктом 197.15 статтею 197 ПК України.
Оскільки операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла, що будується за державні кошти, звільняються від оподаткування у відповідності до пункту 197.15. статті 197 ПК України, а надмірно сплачені кошти у розмірі 3 164,73 грн не були повернуті Товариством у добровільному порядку, тому Служба звернулася з даним позовом до суду.
1. Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Положення глави 83 ЦК України "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 ЦК України.
Водночас набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Таким чином, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15, постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 №3-11гс15 та від 24.09.2014 №6-122цс14 та підтримана Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 17.08.2021 у справі №913/371/20.
Виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку з зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.08.2021 у справі №913/371/20.
Отже, набуття відповідачем як однією зі сторін зобов`язання коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень статті 1212 ЦК України.
2. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідності до статті 509 ЦК України та статті 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За приписами частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Аналогічне положення мітиться в частині 1 статті 526 ЦК України.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як було раніше встановлено судом, 17.04.2025 між Службою (за текстом договору - Замовник) та Товариством (за текстом договору - Виконавець, Підрядник) було укладено Договір №5К-25, відповідно до пункту 1.1. якого Виконавець зобов`язується відповідно до проектної документації, умов цього Договору та вимог законодавства власними силами та/або залученими силами виконати роботи: "Капітальний ремонт багатоквартирного житлового будинку по вул. Центральна, 332 в смт Бородянка Бучанського району Київської області (додаткові роботи)" (згідно коду ДК 021:2015: 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) (далі - Роботи), а Замовник - прийняти та оплатити Роботи в порядку та на умовах, передбачених даним Договором за об`єктом робіт, зазначеним у пункті 1.2 цього Договору.
Даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання Договору №5К-25 від 17.07.2025, суд дійшов висновку, що такий за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, за яким, відповідно до частин 1, 2 статті 875 ЦК України, підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
Отже, укладення Договору №5К-25 від 17.07.2025 було спрямоване на виконання Товариством капітального ремонту нерухомого майна та одночасного обов`язку Служби по здійсненню оплати вартості таких робіт.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (частина 3 статті 875 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
У відповідності до частин 1, 2 статті 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.
Як було раніше встановлено судом, за положеннями пункту 3.1. Договору ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни (Додаток №1 до Договору) і становить 1 243 512,41 грн у тому числі ПДВ - 114 160,95 грн, без нарахування ПДВ на вартість будівельно-монтажних робіт. Договірна ціна є додатком до цього Договору та є невід`ємною його частиною (Додаток №1 до даного Договору). Договірна ціна за цим Договором визначається Сторонами як тверда.
Визначення Договірної ціни проводиться згідно Кошторисних норм України (Настанови з визначення вартості будівництва), затверджених наказом Мінрегіону від 01.11.2021 №281, відповідно до проектно-кошторисної документації, тендерної документації, тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі та вимог чинного законодавства (пункт 3.2. Договору).
Водночас відповідно до пункту 197.15. статті 197 ПК України операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти, звільняються від оподаткування.
З пункту 197.15 статті 197 ПК України вбачається, що застосування пільги розповсюджується на два види операцій з постачання будівельно-монтажних робіт - з будівництва доступного житла та житла за державні кошти.
Згідно з пунктом 11.4. Договору роботи виконуються та фінансуються за рахунок бюджетних коштів передбачених у державному бюджеті та/або інших джерел, не заборонених законодавством.
У зв`язку з цим суд відхиляє посилання Відповідача на роз`яснення Міністерства доходів і зборів від 17.12.2013 №17671/6/99-99-19-04-02-15, тому що вони стосуються питання обкладення ПДВ операцій з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла, тоді як спірні правовідносини склалися відносно операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла за державні кошти, про що прямо вказано у пункті 11.4. Договору.
Подібні висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2026 зі справи №909/753/24.
Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Пунктом 13.2. Договору передбачено, що по мірі виконання Робіт, але не пізніше як протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів після закінчення терміну виконання Робіт, визначеного в Календарному графіку виконання робіт, Підрядник передає Замовнику Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3. Зобов`язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на Виконавця.
Як було раніше встановлено судом, 18.04.2025 між Службою та Товариством було підписано та скріплено печатками без жодних претензій та/або зауважень Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 (за квітень 2025 року) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2025 року на загальну суму 446 291,02 грн, у тому числі ПДВ - 30 522,30 грн.
Зі змісту вказаних документів вбачається, що з вартості робіт і витрат було виключено ПДВ згідно пункту 197.15 статті 197 розділу V ПК України на витрати, які звільняються від ПДВ (заробітна плата, загальновиробничі витрати, прибуток, ризик).
У відповідності до Додатку до вищезазначеного Акту (Розрахунок податку на додану вартість) загальна вартість без ПДВ становить - 415 768,72 грн, а ПДВ - 83 153,74 грн, а разом 498 922,46 грн.
Окрім того, договірна ціна учасника розрахована згідно з підпунктом 197.1.14 пункту 197.1 та пунктом 197.15 статті 197 ПК України без нарахування ПДВ на вартість будівельно-монтажних робіт, а саме на наступні витрати:
Кошторисна заробітна плата - 160 838,04 грн, ПДВ - 32 167,61 грн;
Загальновиробничі витрати - 90 092,36 грн, ПДВ - 18 018,47 грн;
Кошторисний прибуток - 6 281,59 грн, ПДВ - 1 256,32 грн;
Покриття ризиків всіх учасників будівництва - 5 945,19 грн, ПДВ - 1 189,04 грн.
Всього до зняття (коригування ПДВ) - 52 631,44 грн.
Таким чином, згідно пункту 197.15 статті 197 розділу V ПК України виключено нарахування ПДВ на вартість будівельно-монтажних робіт, а саме на: кошторисну заробітну плату, загальновиробничі витрати, прибуток, ризик, що становить 30 522,30 грн (83153,74 грн - 52 631,44 грн). Відтак, загальна сума за Актом №1 від 18.04.2025 становить 446 291,02 грн (415 768,72 грн + 30 522,30 грн).
Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову) є предмет і підстава.
Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.
Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.
Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Отже, суд не повинен виходити за межі сформульованих і заявлених позивачем вимог та фактичних підстав позову, оскільки це суперечитиме принципам диспозитивності та змагальності судочинства у приватноправових відносинах.
Звертаючись до суду з даним позовом, Служба вказує, що під час перевірки ДАСУ встановлено необхідність виключення ПДВ у сумі 55 796,17 грн, надає розрахунок спірної суми коштів у формі таблиці (т. 1, а.с. 45) та надає пояснення у заяві від 30.01.2026 про усунення недоліків позовної заяви.
Зі змісту вказаної таблиці та пояснень випливає, що спірна сума безпідставно сплачених коштів у розмірі 3 164,73 грн є різницею між вартістю робіт з виключенням нарахування ПДВ згідно пункту 197.15 статті 197 ПК України на: заробітну плату, загальновиробничі витрати, прибуток, ризик (52 631,44 грн) та сумою 55 796,17 грн, яка, у свою чергу, є різницею між вартістю робіт з ПДВ за Актом №1 від 18.04.2025 та перерахованою вартістю робіт без ПДВ (498 922,47 грн - 443 126,30 грн).
Однак суд не погоджується з такими доводами Позивача та зауважує, що первісна вартість робіт згідно Акту приймання №1 від 18.04.2025 у сумі 415 768,73 грн визначена без ПДВ, а не з ПДВ, як помилково вказано у таблиці.
За положеннями частини 3 статті 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Отже, виходячи із фактичних підстав позову, визначених Службою, доводи останньої про безпідставність набуття Товариством коштів у розмірі 3 164,73 грн є необґрунтованими.
Звільнення від оподаткування операцій з постачання будівельно-монтажних робіт згідно пункту 197.15 статті 197 розділу V ПК України лише щодо кошторисної заробітної плати, загальновиробничих витрат, прибутку та коштів на покриття ризиків, не є підставами даного позову та в силу приписів статті 14 ГПК України не можуть досліджуватися судом самостійно.
Принцип "jura novit curia" не може бути застосований судом у спірних правовідносинах, оскільки цей принцип застосовується у випадку помилкового посилання на норми права.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 ГПК України).
Отже, позов Служби не підлягає задоволенню.
Судовий збір згідно статті 129 ГПК України покладається на Позивача.
Керуючись статтями 129, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Сергій МУДРИЙ