Справа № 462/832/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

02 березня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А. І., розглянувши матеріали адміністративних справ, які надійшли з Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 (згідно даних протоколу № ЗХ/ЛВ/1978/023610/П/ПТ від 22.01.2026 року та протоколу № ЗХ/ЛВ/1978/023610/П/1ПТ від 22.01.2026 року),

за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), 

встановив:

Опис обставин, викладених у протоколах.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ЗХ/ЛВ/1978/023610/П/ПТ від 22.01.2026 року о 16 год. 30 хв. в ході здійснення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки у ФОП ОСОБА_1 , місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_2 , встановлено порушення, що містить ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за що передбачено ч. 2 ст. 41 КУпАП. 
Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ЗХ/ЛВ/1978/023610/П/ПТ від 22.01.2026 року о 16 год. 30 хв. в ході здійснення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки у ФОП ОСОБА_1 , місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_2 , встановлено порушення, що містить ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за що передбачено ч. 3 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП України при складанні протоколу. 

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 02.03.2026 року справи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 41 КУпАП № 462/833/26 (провадження № 3/462/638/26) та за ч. 3 ст. 41 КУпАП № 462/832/26 (провадження № 3/462/637/26) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – ухвалено об`єднати та розглядати у одному провадженні, присвоївши спільній справі єдиний унікальний номер 462/832/26 (провадження № 3/462/637/26)

Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 не з`явилась у судове засідання, однак 26.02.2026 року подала заяву до Залізничного районного суду м. Львова у якій просила проводити розгляд справи без її участі, вину визнала.
Враховуючи, що за правилами ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому суд на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає можливим розглядати дану справу за відсутності особи щодо якої складено протокол.
Так, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Така позиція суду узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), яке набуло статусу остаточного та відповідно до якого у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. ЄСПЛ неодноразово наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Застосоване судом законодавство при розгляді справи та висновки суду.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП адміністративна відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.
Отже, диспозицією ч. 3 ст. 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). 
Окрім цього, ч. 2 ст. 41 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, або ті самі діяння, вчинені щодо неповнолітнього, вагітної жінки, одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину з інвалідністю.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 та 3 ст. 41КУпАП, що стверджується зібраними у справі доказами, зокрема: 
- протоколом про адміністративне правопорушення № ЗХ/ЛВ/1978/023610/П/ПТ від 22.01.2026 року;
- протоколом про адміністративне правопорушення № ЗХ/ЛВ/1978/023610/П/1ПТ від 22.01.2026 року;
- копією Акту № ЗХ/ЛВ/1978/023610 від 22.01.2026 року та інших матеріалах справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Накладення адміністративного стягнення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Таким чином, враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчинених правопорушень, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу. 

Судові витрати.
Згідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».
У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2026 року складає 665 грн. 60 коп.
На підставі наведеного та керуючись ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суд, -

ухвалив: 

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. судового збору. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя/підпис/      
Згідно з оригіналом.
Суддя: