441/1791/25 2/441/138/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

02.04.2026 Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді Яворської Н.І.
за участі секретаря судових засідань Цап І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :
29.08.2025 адвокат Струс Н.Я. в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Городоцької міської ради Львівської області, який в подальшому уточнила, просила встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть від 10.11.2016 серії НОМЕР_1 , що зазначена у витягу з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України №00052725649 від 30 липня 2025 року у ОСОБА_3 як « ОСОБА_4 », є матір`ю ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за позивачкою, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) розміром 1, 81 ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Родатицької сільської ради, згідно Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №143003, виданого 06.05.1997 на підставі рішення Городоцької ради народних депутатів від 21.03.1996 № 70 та зареєстрованого за № 190.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 07. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно в т.ч. на земельну частку (пай) розміром 1,81 ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Родатицької сільської ради, що належало спадкодавцю згідно Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №143003 виданого 06.05.1997 на підставі рішення Городоцької ради народних депутатів від 21.03.1996 № 70 та зареєстрованого за № 190. Разом із нею на час смерті проживав її син ОСОБА_5 , який в силу ст. 549 ЦК УРСР, прийняв спадщину після смерті матері. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 03.12.2015 він склав заповіт, за яким все своє майно заповів внучці ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 . Позивачка прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернулась до нотаріуса для її оформлення, між тим у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеозначену земельну частку (пай) нотаріус відмовила, через розбіжності в документах, що посвідчують родинні відносини, а також видачу правовстановлюючого документа після смерті спадкодавця. Означене унеможливлює успадкування позивачкою вказаної земельної частки (паю) в нотаріальному порядку, тому вона змушена звертатись із означеним позовом до суду, просила позов задовольнити.
Ухвалою судді від 02.09.2025 означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, 25.03.2026 її представник – адвокат Струс Н.Я. подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, 10.11.2025 подала письмові пояснення, не заперечує щодо задоволення позову, просила про розгляд справи за відсутності представника міської ради.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Оскільки ОСОБА_2 померла до ІНФОРМАЦІЯ_4 , до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року.
Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємцями за законом першої черги є батьки, діти, другий з подружжя. 
Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
До правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 застосовуються положення ЦК України в ред. 2004 року. 
Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, батьки, той з подружжя хто його пережив.
Заповідач може призначити спадкоємцем свого майна будь-яку особу, незалежно від того чи перебуває він із вказаною особою в родинних відносинах.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 
На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
За вимогами ст.ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.9).
На час смерті ОСОБА_2 , їй належало право на земельну частку (пай) розміром 1, 81 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Родатицької сільської ради, згідно Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №143003, виданого 06.05.1997 на підставі рішення Городоцької ради народних депутатів від 21.03.1996 № 70 та зареєстрованого за № 190 (а.с. 20-24).
Згідно із довідкою Городоцької міської ради Львівської області №387 від 30.07.2025, ОСОБА_2 , 1907 р.н., до смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 , разом із нею проживав її син ОСОБА_5 , 1947 р.н., та онук ОСОБА_8 , 1970 р.н.
Зібрані у справі докази та їх оцінка в сукупності вказують, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть від 10.11.2016 серії НОМЕР_1 , що зазначена у витягу з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України №00052725649 від 30 липня 2025 року у ОСОБА_3 як « ОСОБА_4 », є матір`ю ОСОБА_3 , 1947 р.н.
Отже ОСОБА_5 в порядку ст. 549 ЦК УРСР, фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом. 
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.13). 
03.12.2015 ОСОБА_5 склав заповіт, за яким все своє майно заповів внучці ОСОБА_9 .
ОСОБА_10 є внучкою ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 та про шлюб серія НОМЕР_4 , прийняла спадщину після його смерті, що підтверджується копією спадкової справи № 203/2018. 
Разом з тим, державний нотаріус Шаравара В.В. листом № 89/02-14 від 13.03.2026 відмовила ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеозначену земельну частку (пай), через розбіжності у документах, що посвідчують родинні відносини із спадкодавцем та видачу правовстановлюючого документа після смерті спадкодавця.
Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. 720/95 паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. 
Згідно п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. 
Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №599/1833/15-ц (провадження № 61-4320св18), у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 179/2279/17 (провадження №61-395св19), у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №551/1075/17 (провадження № 61-15000св19).
Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_2 ще за життя була внесена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), а отже видача бланку сертифіката після її смерті не може слугувати підставою до звуження прав її спадкоємців та відмовою до визнання за ними права на пай в порядку спадкування.
Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року. 
А відтак, належне ОСОБА_2 на час смерті право на земельну частку (пай) розміром 1,81 ум.кад.га входить в склад спадщини після її смерті.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про задоволення позову.
На підставі ст.ст. 25, 373, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 529, 548-549 ЦК України в ред.1963 року, керуючись ст.ст. 5, 10, 18-19, 258, 263-265 ЦПК України, суд, - 

у х в а л и в:

Позов задовольнити.
Встановити юридичний факт і зокрема, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть від 10.11.2016 серії НОМЕР_1 , що зазначена у витягу з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України №00052725649 від 30 липня 2025 року у ОСОБА_3 як « ОСОБА_4 », є матір`ю ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) розміром 1, 81 ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Родатицької сільської ради, що згідно Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №143003, виданого 06.05.1997 на підставі рішення Городоцької ради народних депутатів від 21.03.1996 № 70 та зареєстрованого за № 190, належало ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яворська Н.І.