справа № 588/346/26
провадження № 1-кп/588/79/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2026 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026200540000018 від 13.01.2026 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Запсілля Сумського району Сумської області, громадянин України, освіта повна загальна середня, одружений, не працює, зареєстрований за адресою:   АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
30.11.2021 Ковпаківським районним судом м.Суми за частиною 1 статті 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн.; 
17.06.2022 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді 6 місяці арешту;
30.08.2022 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 4 статті 185 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, відбув покарання;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 4 статті 185 КК України, 

У С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 06.11.2025 близько 12 години 00 хвилин прийшов у гості до знайомої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почали вживати спиртні напої. Після спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_4 помітив в шухляді шафи, що знаходиться у вітальній кімнаті будинку, банківську картку. У цей момент у останнього виник корисливий умисел на незаконне заволодіння вказаною карткою та грошовими коштам, що перебували на рахунку. 
Реалізуючи свій прямий корисливий умисел направлений на заволодіння банківською карткою ОСОБА_4 , перебуваючи один в кімнаті вітальні, скориставшись вільним доступом до майна, таємно для присутніх у вказаному будинку осіб, так як мешканці знаходилися в іншій кімнаті, відкрив шухляду шафи, у якій знаходилась банківська картка емітована АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 з тисненням « ОСОБА_7 », взяв вказану картку та поклав собі до кишені, таким чином заволодів банківською картою. Вказана картка належить клієнту банку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є офіційним документом, оскільки є засобом доступу до банківського рахунку, перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ «Ощадбанк» і містить інформацію, яка засвідчує (підтверджує) факти, котрі мають юридичне значення. 
Учиняючи вказані злочинні дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді порушення нормальної діяльності АТ «Ощадбанк» та порушення прав та законних інтересів клієнта банку ОСОБА_8 та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного корисливого умислу, спрямованого на викрадення грошових коштів з банківської картки, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 , діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, охоплюючи свої дії єдиним умислом, у період з 07.11.2025 по 22.12.2025 в магазинах на території с. Боромля Охтирського району Сумської області використовував викрадену ним банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належну клієнту банку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обладнану технологією безконтактного проведення платежів «PayPass», а саме оплачував за допомогою вказаної банківської карти різноманітні товари та послуги на загальну суму 4753,47 грн (чотири тисячі сімсот п`ятдесят три гривні 47 копійок), чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму. 
Учиняючи вказані злочинні дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді заподіяння матеріальних збитків власникам грошових коштів та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
-за частиною 1 статті 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів;
-за частиною 4 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин пред`явленого обвинувачення 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленими йому обвинуваченнями за частиною 1 статті 357 та частиною 4 статті 185 КК України винуватим себе визнав повністю та погодився з його правовою кваліфікацією, не оспорив обставини, викладені в обвинувальному акті, суду пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Точну дату не згадав, але приблизно 06.11.2025 дійсно вживав алкогольні напої перебуваючи в с. Боромля за адресою Робітнича, 6. Де взяв банківську картку потрепілої. Усвідомлював, що це не його власна картка, але розраховувався нею в магазинах села Боромля. Загальну суму на яку розраховувався вткраденою карткою не пам`ятає, але орієнтовно це та сума яка вказана в обвинувальному акті 4753 грн. У вчиненому розкаюється, збитки потерпілій повністю відшкодував.
Прокурор уточнив у обвинуваченого час та місце подій, наявність доходу. Підтвердив добровільну та активну участь обвинуваченого у слідчих діях. Крім того, просив визначити долю вилучених речових доказів.
Потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися. Представник потерпілої надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказав, що претензій до обвинуваченого у нього немає, збитки їй відшкодовано у повному обсязі.
Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.
Показання обвинуваченого щодо скоєння кримінального правопорушення не містять протиріч і підтверджують повністю обставини пред`явленого обвинувачення.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_10 у пред`явлених обвинуваченнях доведеною повністю.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. 
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до тяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченої, яка не працює, раніше не судима, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Як пом`якшуючі покарання обставини, суд, відповідно до статті 66 КК України, визнає щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, активне сприяння у розкритті злочину, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, а також добровільне відшкодування завданого збитку. Представником потерпілої подано письмову заяву про відсутність претензій до обвинуваченого, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України, вчинення злочину повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також вимоги статті 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Мотиви призначення покарання
Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
При цьому з урахуванням позиції представника потерпілої, з огляду на особу винного та обставини, які характеризують його репутацію, відшкодування завданої шкоди, проходження обвинуваченим служби у ЗСУ, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що на підставі статті 75 КК України є підставою для його звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, визначених статтею 76 КК.
Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обирався 26.01.2026 у виді особистого зобов`язання строком до 14.03.2026 року. 
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжних заходів до набрання вироком законної сили, ураховуючи відсутність відповідних клопотань сторін кримінального провадження, а також належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання:
- за частиною 1 статті 357 КК України у виді 1 року обмеження волі;
- за частиною 4 статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за цим вироком у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.
Також на підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.
Речові докази, DVD-R диск із відеозаписами, з камер відеоспостереження з магазину «Маркетопт» в с. Боромля за 08.12.2025, які знаходиться при матеріалах кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження №12026200540000018.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України після складання та підписання повного тексту вироку оголошено його резолютивну частину.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій і її представнику.

Суддя ОСОБА_1