Справа № 305/732/17 
Провадження № 1-кп/307/277/21 

ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області

В И Р О К
іменем України

18 березня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , з сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), з сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження №12016070140001533 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працює, в силу ст.89 КК України судимості не має,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, 
та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Белореченськоє Верхнотомського району Архангельскої області російської федерації, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працює, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , у 2014 році, більш точної дати не встановлено, перебуваючи в с-щі Солотвино Тячівського району Закарпатської області, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи пістолет "ПМ № РТ 4747", 1970 року випуску, та в подальшому, умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, зберігав, носив вказаний пістолет при собі та перевозив в автомобілі до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції 23 грудня 2016 року, під час проведення огляду автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Touareg", номерний знак Румунської республіки НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні та яким він користувався в день вчинення даного кримінального правопорушення.
Крім того, ОСОБА_6 , 23 грудня 2016 року, близько 02 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться будинок, який належить ОСОБА_10 , побачивши з балкону даного будинку двох осіб, одним з яких був потерпілий ОСОБА_11 , які зайшли на подвір`я будинку з метою вчинення підпалу автомобіля, що належав обвинуваченому ОСОБА_7 , під час того, як ОСОБА_11 , разом з іншою особою, обливали автомобіль бензином та побачивши його та ОСОБА_10 намагались втекти, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, здійснив з пістолету марки "ПМ № НОМЕР_2 ", 1970 року випуску, один за одним, два постріли в потерпілого ОСОБА_11 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки та тонкого кишківника та наскрізного вогнепального поранення правої гомілки з пошкодженням велико та малогомілкових кісток, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як являються небезпечними для життя потерпілого в момент його спричинення.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 263 та ч.1 ст.121 КК України.
Також, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що він, 23 грудня 2016 року, перебуваючи за місцем свого проживання, разом зі своїм батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , звідки вони мали намір їхати в м. Івано-Франківськ, приблизно о 02 год. 30 хв., знаходячись на балконі вказаного будинку, побачив двох невідомих йому людей, які зайшли на подвір`я будинку. Керуючись надуманими мотивами щодо захисту свого майна від злочинних посягань, які не мали об`єктивних підстав, та не впевнившись у наявності чи відсутності загрози вчинення злочину відносно нього, ОСОБА_13 дійшов змови з ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , щодо позбавлення життя однієї з осіб, яка перебувала на подвір?ї, а саме ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_3 .
Після того, як ОСОБА_16 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_15 , здійснив у нього 2 постріли з пістолету ПМ № НОМЕР_3 , 1970 року випуску, влучивши йому у праву гомілку та спину, від яких останній впав на землю, а інша невстановлена слідством особа втекла з подвір`я у невідомому напрямку, до пораненого ОСОБА_15 , який намагався втекти з подвір`я, підбіг ОСОБА_13 та продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел на позбавлення життя потерпілого, виконуючи ту частину насильницьких дій, яку група вважала необхідною для доведення умислу, з метою обмеження руху потерпілого накинувся на нього, утримував його на землі та з великою силою наніс множинні удари кулаками та взутими ногами у життєво важливі ділянки, а саме по голові та по різним частинам тіла.
В момент утримання та нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , до них підбігли ОСОБА_6 та ОСОБА_17 .
Будучи об`єднаним спільним злочинним умислом на позбавлення життя потерпілого та продовжуючи спільні умисні насильницькі дії, ОСОБА_6 , взявши в руки дерев`яне руків`я від лопати, наніс серію ударів по голові ОСОБА_15 .
З метою доведення спільних умисних дій до кінця, щодо позбавлення життя ОСОБА_15 - ОСОБА_14 , взявши у руки дерев`яне топорище від сокири, підійшов до лежачого на землі ОСОБА_15 та діючи умисно, з великою силою завдав множинні удари топорищем по голові та іншим частинам тіла останнього.
Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , які виразились у спричиненні двох вогнепальних поранень та нанесенні множинних (не менше двадцяти) ударів руками, ногами, руків`ям від лопати та топорищем від сокири у життєво важливі органи потерпілого ОСОБА_15 , останній помер у Рахівській районній лікарні.
Згідно висновку судово-медичного експерта №140 від 28 березня 2017 року смерть ОСОБА_15 настала внаслідок важкої відкритої черепно-мозкової травми: перелому лобної кістки, множинних забійних ран голови, забою речовини головного мозку, субарахноїдального крововиливу, що ускладнилося набряком та ущемленням речовини головного мозку, який і став безпосередньою причиною його смерті. Дана причина смерті підтверджується даними суд-мед. дослідження: відкритого перелому лобної кістки, забійних ран тім`яної ділянки голови, крововиливів в м`які тканини голови зі внутрішньої поверхні, субарахноїдальних крововиливів в тім`яних ділянках головного мозку та на базальній поверхні головного мозку, ділянок забою головного мозку в тім`яній, чоловій ділянках та на базальній поверхні головного мозку, набряку та ущемлення речовини головного мозку, а також даними судово-гістологічного дослідження (крововилив в м`які оболонки головного мозку, крововилив між звивини мозку, періоваскауклярний та періцелюлярний набряк).
Згідно медичної документації смерть ОСОБА_15 настала ІНФОРМАЦІЯ_6 о 04 год. 25 хв.
При судово-медичному дослідження трупа ОСОБА_15 в нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: двох забійних ран лівої тім`яної ділянки голови, одної правої тім`яної ділянки голови, одної лобної ділянки голови, вдавленого перелому лобної кістки, дифузних субарахноїдальних крововиливів та ділянок забоїв головного мозку тім`яної та лобної ділянок головного мозку (зони удару) субарахноїдальних крововиливів та забоїв головного мозку на базальній поверхні головного мозку (зона противоудару). Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії видовженого тупого твердого предмету циліндричної форми з заокругленим краєм (ребро), (на що вказують морфологічні особливості пошкоджень, а саме в лобній ділянці рана, яка має наскрізний характер, щелеподібну форму з наявними перпендикулярними надривами, саджені краї, дрібно горбисті стінки наближені до гострих кінців з сполучнотканними перетинками; рани в тім`яних ділянках дугоподібної форми з нерівними звивистими садненими надривами краями; горбистими стінками кінці наближені до гострих сполучнотканними перетинками) по ударному механізму спричинення, якими могли бути цвяховитягувач та або дерев`яне руків`я сокири. Вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб, згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 п. 2.1.3 "а" "б" "в" "г" відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку з настанням смерті. Дані тілесні ушкодження є прижиттєвими на що вказують крововиливи в м`які тканини голови із внутрішньої поверхні в даних ділянках; забійних ран голови в правій чоловій ділянці, лівій надбрівній ділянці, лівої скулової ділянки, переносиці, правої спинки носа, верхньої губи. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета продовгуватої форми по ударному механізму спричинення (на що вказують морфологічні особливості ран: краї нерівні, осаджені стінки, дрібно горбисті кінці, наближені до гострих на дні ран, сполучно тканні перетинки), яким міг бути металевий цвяховитягувач або дерев`яне руків`я сокири. Вище вказані ушкодження по відношенню до живих осіб, згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 п.2.3.3. відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я і не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; наскрізного вогнепального поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки та тонкого кишківника. Раневий канал починається з вхідного вогнепального отвору (на що вказують морфологічні особливості пошкодження: наскрізний характер, округла форма діаметром 1,0 см., наявність дефекту шкіри діаметром близько 0,3 см., нерівні радіальні надриви шкіри, кільце зсадення, виявлення в даній ділянці порошинок та кіптяви пострілу) на спині справа між 11-12 ребром на середині між задньопідпахвинною та підлопаточною лінією на відстані 117 см. від підошвинної поверхні стопи, проходить через м`які тканини спини, міжреберні м`язи між 11-12 ребром, дотично печінку, тонкий кишківник, м`які тканини лівої гомілки і закінчується вихідним вогнепальним отвором (на що вказують морфологічні особливості: щелеподібна форма вивернута назовні краями) на задній поверхні лівого стегна на відстані 72 см. від підошвенної поверхні стопи. Напрямок раневого канала зверху вниз справа на ліво. Дане тілесне ушкодження виникло внаслідок дії вогнепального снаряду (кулі) діаметром 0,8 х 0,9 см. при пострілі з вогнепальної зброї з близької дистанції (на що вказують наявність додаткових факторів в ділянці ушкоджень). Вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб, згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 п. 2.1.3. "к" відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. В момент спричинення даного тілесного ушкодження нападаючий знаходився в вертикальному положенні ззаді потерпілого, можливо на вищій площині відносно потерпілого або потерпілий знаходився в положенні зі зігнутими нижніми кінцівками повернутий спиною до нападаючого. Вищевказане тілесне пошкодження є прижиттєвим, на що вказують крововиливи в м`які тканини в ділянках пошкоджень та згортки крові в черевній порожнині; наскрізне вогнепальне поранення правої гомілки з пошкодженням велико та малогомілкових кісток. Раневий канал починається з вхідного вогнепального отвору, який розташований на передній поверхні правої гомілки на відстані 37 см. від підошвенної поверхні стопи та 2 см. вправо від серединної лінії (на що вказують морфологічні особливості ушкодження: щелеподібна форма, наявність дефекту тканини овальної форми, нерівні заджені краї) проходить через м`які тканини правої гомілки, кістки правої гомілки і закінчується з вихідним отвором на передній поверхні правої гомілки на відстані 32 см. від підошвенної поверхні стопи та 1,5 см. вліво від серединної лінії. Напрямок раневого каналу з права на ліво, з верху в низ. Дане тілесне пошкодження виникло внаслідок дії вогнепального снаряду (кулі) при пострілі з вогнепальної зброї з не близької відстані (на що вказує відсутність яких-небудь відкладень та включень в ділянках пошкоджень). В момент спричинення потерпілий знаходився повернутий передньою-правою частиною до нападаючого. Вище вказані тілесні ушкодження є прижиттєвими на що вказують крововиливи в м`які тканини в ділянках пошкоджень. Вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб, згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 п. 2.1.3. "м" відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; синця тильної поверхні правої кисті, саден передньої поверхні правого стегна біля краю колінного суглобу, трьох саден передньої поверхні правого колінного суглобу, передньої поверхні верхньої третини правої гомілки біля нижнього краю колінного суглобу, передньої поверхні верхньої третини правої гомілки, двох саден внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу, передньої поверхні лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізм спричинення, якими міг бути металевий цвяховитягувач або дерев`яна руків`я сокири. Вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб згідно Наказу №6 МОЗ України від 17. 01.1995 п. 2.3.5. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не привели до короткочасного розладу здоров`я; ділянка осадження на правій сідниці по задньо-боковій поверхні з переходом на верхню третину задньої бокової поверхні правого стегна зі смужок косо-вертикального напрямку. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму тертя найбільш імовірно при переміщенні тіла. Вищевказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 п. 2.3.5. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не привели до короткочасного розладу здоров`я.
Всі вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в строк події, що мала місце 23 грудня 2016 року.
Потерпілому було нанесено тупими твердими предметами не менше 20-ти ударів, які привели до виникнення тілесних ушкоджень та двох пострілів з вогнепальної зброї.
Вогнепальні тілесні ушкодження були спричинені двома пострілами кулею з одного виду зброї.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за п.12 ч.2 ст.115 КК України, тобто умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково та показав, що 22 грудня 2016 року, ввечері, в м. Рахів, на території АЗС, він зустрів ОСОБА_7 , який сказав йому, що 23 грудня 2016 року буде їхати в м. Івано-Франківськ за товаришем його брата, щоб відвести його в Буковель. Він попросив поїхати разом з ним, оскільки в м. Івано-Франківськ хотів здійснити певні покупки. Через деякий час, в цей же вечір, він поїхав до ОСОБА_7 додому і залишився там ночувати. Уночі, вони з ОСОБА_7 знаходились в одній кімнаті, дивились телевізор. Він вийшов на балкон, щоб покурити, побачив у дворі двох незнайомих чоловіків, і відразу покликав ОСОБА_7 . Вони побачили, що ці двоє чоловіків обливають бензином автомобіль ОСОБА_7 . Вирішивши їх зупинити, вони вибігли на двір, однак дані чоловіки, побачивши їх, почали втікати. Один із них втік, хто це був, йому невідомо, а інший, як стало відомо ОСОБА_15 , втікаючи, послизнувся, вдарився в кут будівлі сараю і впав, після чого, повернувся і почав бігти їм на зустріч, погрожуючи фізичною розправою. Він, перебуваючи на сходах, що вели у будинок, а саме на висоті між першим і другим поверхом будинку, на відстані приблизно 4 – 5 метрів від ОСОБА_15 , щоб зупинити його, два рази підряд вистрілив з пістолета в область ніг останнього. Постріли були миттєвими, один за одним. Після першого пострілу ОСОБА_15 різко розвернувся, і впав на коліно, а під час другого пострілу був розвернутий до нього. Вони підійшли до потерпілого, повалили його на землю, скрутили руки, відвели до сходів будинку та посадили на землю. ОСОБА_15 був при свідомості, розмовляв і попросив попити воду. До них прийшов батько ОСОБА_7 - ОСОБА_12 , який мав в руках топорище, і намагався ним нанести удар потерпілому, однак йому не дав це зробити ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_7 побіг за другим чоловіком, який втік через другий вихід з подвір`я, в сторону залізничної дороги, а він відніс пістолет в автомобіль, який перепаркував в інше місце, а дві гільзи викинув в потічок. Повернувшись, він побачив, як ОСОБА_7 відтягував ОСОБА_7 від потерпілого. Зазначив, що ні він, ні ОСОБА_7 не наносили тілесних ушкоджень ОСОБА_15 . Також показав, що у 2014 році, в с-щі Солотвино, купив пістолет, який носив при собі. У вчиненому розкаюється та просить суд суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав та показав, що в ніч з 22 на 23 грудня 2016 року йому зателефонував його брат і попросив поїхати у м. Івано-Франківськ, звідки забрати його друзів та відвести в Буковель. 23 грудня 2016 року, приблизно о 23 годині, він поїхав на АЗС в м. Рахів, де зустрів ОСОБА_6 і сказав йому, що буде їхати в м. Івано-Франківськ. ОСОБА_6 попросився поїхати разом з ним, на що він погодився. Він повернувся додому, і через деякий час до нього приїхав ОСОБА_6 та залишився на ніч. Вони з ОСОБА_6 знаходились в будинку, в одній кімнаті та дивились телевізор. Близько 03 години ОСОБА_6 вийшов на балкон покурити та побачив на подвір`ї двох незнайомих чоловіків, про що повідомив його. Одразу, вийшовши на балкон, він побачив двох чоловіків, які обливали його автомобіль бензином. Він почав кричати на цих чоловіків, однак у відповідь почув погрози фізичною розправою. Вони із ОСОБА_6 вибігли на подвір`я, однак. побачивши їх дані чоловіки почали втікати. Один із них втік, а інший, як зараз відомо це ОСОБА_15 , тікаючи, вдарився в кут сараю, впав, після чого піднявшись, повернувся і почав бігти на зустріч ОСОБА_7 погрожуючи фізичною розправою. В цей час він почув два постріли, від яких потерпілий впав на землю. Він та ОСОБА_6 накинулись на потерпілого, скрутили йому руки, повели його біля будинку та посадили під сходи. Він запитав у ОСОБА_15 навіщо хотів спалити автомобіль, на що останній відповів, що його попросили цигани. Після цього він побіг, через задній вхід двору, на залізничну колію і почав шукати другого чоловіка, а коли повертався, почув крики свого батька ОСОБА_12 . Повернувшись у двір він побачив, як його батько наносить гвоздодером удари ОСОБА_15 . Він відтягнув батька від потерпілого і побіг в будинок та сказав своїй жінці, щоб вона викликала поліцію. Працівники поліції приїхали приблизно через 20 хв. і його, батька та ОСОБА_6 відвезли у відділок, а лікарі на автомобілі швидкої допомоги відвезли ОСОБА_15 в лікарню. Ні він, ні ОСОБА_6 не наносили побої ОСОБА_15 . Просить суд його виправдати. 
Потерпіла ОСОБА_19 в судові засідання не з`являлася, подала заяву про розгляд справи без її участі.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що він працює лікарем-хірургом в лікарні м. Рахів. В 2016 році, точної дати не пам`ятає, його викликав черговий лікар до потерпілого, який був живим, однак без свідомості, з перемотаною головою та викрученою ногою. Даного потерпілого вони відправили в реанімаційне відділення.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що вона працює на посаді завідувача приймального відділення в лікарні м. Рахів. В 2016 році, точної дати не пам`ятає, вона була черговим лікарем, і вночі привезли пацієнта, який був у критичному стані. В нього була перев`язана голова. Вона провела йому реанімаційні заходи, а саме серцево-легеневу реанімацію, після чого передала в реанімаційне відділення, де пацієнт помер. Зазначила, що даного пацієнта доставили в лікарню автомобілем швидкої допомоги, він був живий, однак без свідомості, і у нього була сильно побита голова.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що точної дати не пам`ятає, він разом з покійним ОСОБА_23 та ОСОБА_24 їхав в м. Ужгород. В с. Копаня вони заїхали за ОСОБА_25 , якого везли в м. Ужгород. ОСОБА_26 та ОСОБА_27 були друзями ОСОБА_15 . Про що вони розмовляли по дорозі в м. Ужгород, він не пригадує.
Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показав, що він є сусідом обвинуваченого ОСОБА_7 . Ранком, точної дати не пам`ятає, його розбудив ОСОБА_7 , і попросив відвести його друзів з м. Івано-Франківськ в Буковель, так як його автомобіль намагалися спалити. Коли він приїхав до будинку ОСОБА_7 , побачив на подвір`ї багато працівників поліції. На подвір`я він не заходив.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що працює сторожем у школі, яка розташована біля будинку ОСОБА_7 . Точної дати не пам`ятає, він бачив біля будинку ОСОБА_7 автомобілі швидкої допомоги та поліції. Він нічого не чув і йому нічого не відомо про дану подію.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показала, що її колишній чоловік ОСОБА_31 , у ніч, коли вбили ОСОБА_15 , був вдома, а зранку пішов по своїх справах.
Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що він 23 грудня 2016 року заступив у наряд швидкого реагування Рахівського відділу поліції, і ввечері поступило повідомлення на лінію 102 про те, що на подвір`ї будинку затримано особу, яка намагалася підпалити автомобіль. Приїхавши на місце пригоди, вони побачили ОСОБА_12 , а біля сходів лежав чоловік, в якого голова була в крові, при свідомості, стогнав, і щось незрозуміло говорив. Вони одразу викликали швидку.
Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показав, що він працює дільничним інспектором Рахівського РВ НП України в Закарпатській області. Точної дати не пам`ятає, він був у складі групи швидкого реагування, і вони були на виклику в м. Рахів, в будинковолодінні, що належить ОСОБА_7 . Їм було відомо, що двоє чоловіків мали намір підпалити автомобіль ОСОБА_7 . На місці було затримано одного з них, і як це потім стало відомо це був ОСОБА_15 . Приїхавши на місце події він бачив ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та його батька ОСОБА_12 , а біля сходів будинку лежав ОСОБА_15 , який був живим, у нього була побита голова, і йому викликали швидку медичну допомогу.
Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показала, що вона є дружина ОСОБА_7 . Точної дати не пам`ятає, її чоловік, ввечері, прийшов додому з ОСОБА_6 , який залишився у них на ніч, так як зранку вони мали їхати в м. Івано-Франківськ. Вона з дітьми пішла в спальну кімнату, а вони залишилися спати у гостьовій кімнаті. Приблизно о 03 годині вона почула шум і вийшла з кімнати. В цей час на другий поверх прибіг її чоловік і сказав, щоб вона викликала поліцію, бо палять їх автомобіль. Вона зателефонувала у поліцію і вийшла на двір, де побачила свого чоловіка, його батька ОСОБА_12 , який був дуже злий, і якого заспокоював її чоловік, та потерпілого ОСОБА_35 , який сидів біля сходів, що вели в будинок. На подвір`ї було чути запах бензину. Вона чула, як її чоловік спитав у потерпілого, чого він прийшов, і останній вибачився. В той час, коли вийшла на двір, ОСОБА_6 не бачила, він прийшов пізніше. Зазначила, що її чоловік разом з медиками провів ОСОБА_15 , який був при свідомості, до автомобіля швидкої допомоги.
Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні показала, що їй відомо, що її покійний чоловік по дорозі в м. Ужгород записав певну розмову на флешку. Потім хтось з друзів чоловіка віддав їй флешку із записом. На флешці чути голос ОСОБА_37 , якого вона знає, та ОСОБА_38 , з яким теж знайома.
Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю ОСОБА_7 23 грудня 2016 року, приблизно о 03 годині, вона пробудилася від крику. Вона вийшла на двір і побачила лише свого чоловіка ОСОБА_12 , який металевим предметом бив якогось хлопця, що лежав на землі. Чоловік повідомив, що їх хотіли підпалити. Сина ОСОБА_40 та ОСОБА_6 в цей час вона не бачила. Вона повернулася в будинок, і не виходила з нього до 11 години дня.
Експерт ОСОБА_41 в судовому засіданні підтримав свій висновок № 140 від 23.12.2016 р. та додатково щодо вогнепальних тілесних ушкоджень ОСОБА_15 пояснив, що дані вогнепальні тілесні ушкодженні не знаходяться у причинному наслідковому зв`язку із смертю потерпілого. Під час їх нанесення ОСОБА_11 міг бути повернутий до стріляючого передньою правою частиною тіла. Постріл в ногу потерпілого ОСОБА_15 був на відстані більше одного метра, а щодо пострілу в спину, то такий постріл був на відстані близько метра. При цьому, стверджує, що встановити в яку частину тіла, в ногу чи спину, був перший постріл не можливо, як і не можливо встановити проміжок часу між пострілами.
Із протоколів огляду місця події від 23 грудня 2016 року та фототаблиць до нього, відомо, що об`єктом огляду є будинок АДРЕСА_2 (місце вчинення злочину), де біля входу до будинку, на бетонному покритті, виявлено та вилучено плями бурого кольору, зовні схожі на кров. Також, праворуч від будинку, виявлено та оглянуто автомобіль "Ауді А6", Чеської реєстрації. При огляді автомобіля відчутний запах бензину. Праворуч від задньої частини автомобіля, на відстані 0,07 м., виявлено та вилучено матерчату рукавичку чорного кольору. Біля правової пасажирської дверки виявлено та вилучено матерчату шапку чорного кольору. Під час проведення огляду, біля правового переднього колеса, виявлено та вилучено пластикову пляшку, об`ємом 1,5 л., із рідиною. На подвір`ї, біля входу до підвального приміщення, під столиком, виявлено дерев`яний держак від сокири. В будинку виявлено та вилучено пістолет "ВІЙ", калібру 9мм РА, та 44 патрони (т.4 а.п. 86-92, 94-107).
Згідно протоколу огляду місця події від 23 грудня 2016 року та фототаблиці до нього, об`єктом огляду є легковий автомобіль марки "Вольцваген –Таурег", сірого кольору, який розташований в м. Рахів, по вул. Ватутіна, в якому було виявлено пістолет марки ПМ № НОМЕР_2 , 1970 р.в. (т. 4 а.п.109-115).
Із протоколу огляду трупа від 23 грудня 2016 року та фототаблиці до нього відомо, що об`єктом огляду є труп ОСОБА_11 , на якому наявні тілесні ушкодження, в тому числі і вогнепальні (т. 4 а.п.121-139).
Згідно протоколу огляду речей від 13 січня 2017 року, об`єктом огляду є мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 та список контактів, що записані у ньому (т.4 а.п. 145-155).
Із протоколу огляду речей від 16 січня 2017 року, об`єктом огляду є мобільний телефон, що належить ОСОБА_7 та список контактів, що записані у ньому (т.4 а.п. 156-163).
Згідно протоколу огляду речей від 13 січня 2017 року, об`єктом огляду є мобільний телефон, що належить ОСОБА_15 та список контактів, що записані у ньому (т.4 а.п. 164-168).
Із протоколу огляду місця події від 18 січня 2017 року відомо, що об`єктом огляду є автомобіль "Touarek-V6", номерний знак НОМЕР_4 , який розташований на майданчику зберігання речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, у якому виявлено та вилучено тепловізор (т.4 а.п.176-178).
Згідно висновку експерта № 10/56 від 14 лютого 2017 року, у змивах з поверхонь наданого на дослідження дерев`яного топорища (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин у змивах з деревинного топорища (об`єкт № 1) встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки клітин у змивах з дерев`яного топорища (об`єкт № 1) не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_15 (об`єкт № 2), зразків букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт № 3), ОСОБА_7 (об`єкт № 4) і ОСОБА_12 (обєкт № 5) та походять від невстановленої особи чоловічої генетичної статі. Походження клітин у змивах з дерев`яного топорища (об`єкт № 1) від ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_12 виключається (т.4 а.п. 192-199).
Із висновку експерта № 10/41 від 22 лютого 2017 року відомо, що у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_15 (об`єкти №№ 1-4) виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких встановлені та наведені в таблиці результатів дослідження (талиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки крові та клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої (об`єкти № 1,2) та лівої (об`єкти №№ 3,4) рук ОСОБА_15 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_15 (таблиця 2.1, додаток 2) та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 (таблиця 2,1, додаток 2). Ймовірність випадкового збігу генетичні ознаки крові та клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_15 (об`єкти №№ 1-4) та зразка крові ОСОБА_15 (таблиця 2,1, додаток 2) складає 5,23 х10-22. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,9 секстильйонів осіб. Походження виявленої крові та клітин (об`єкти №№ 1-4) від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_12 виключаються (т.4 а.п. 202-208).
Згідно висновку експерта № 9 від 06 листопада 2017 року, кров від трупа ОСОБА_15 , 1984 року народження, відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною еритроїщгарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_12 відноситься до групи О з ізогемаглютиніна ми анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогем- аглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО (т. 4 а.п. 209-211).
Із висновку експерта № 21 від 18 січня 2017 року відомо, що кров від трупа ОСОБА_15 відноситься до групи В з ізогемаглютином анти-А за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_12 відноситься до групи О з ізогемаглютиніна ми анти-А, анти-В за ізосеролргічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_7 , відноситься до групи А з ізогем-аглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У слідах на відрізку бинта (об.№ 1) зі змивом вилученим біля буд.№ 4, по вул. Партизанській в м. Рахів, знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об.№ 1 на речовому доказі виявлені антиген В та ізогемаглютинін анти-А, тобто встановлена група крові В з ізогемаглютиніном анти-А. Отже, кров у слідах на відрізку бинта (об.№ 1) зі змивом, може походити від людини з групою крові В з ізогемаглютиніном:анти-А, в тому числі від потерпілого ОСОБА_15 Виявлення антигена В у об. № 1, не властивого крові підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , дозволяє виключити можливість походження крові у слідах на речовому доказі, від них (т.4 а.п. 213-217). 
Згідно висновку експерта № 1/472 від 03 лютого 2017 року, наданий на дослідження предмет схожий на пістолет з маркуванням "РТ4747", є короткоствольною, вогнепальною зброєю - самозарядним, нарізним пістолетом. Наданий на дослідження предмет схожий на пістолет з маркуванням "РТ4747", є короткоствольною, вогнепальною зброєю - самозарядним, нарізним пістолетом, моделі "ПМ" (Пістолет Макарова), калібру 9 мм з серійним номером НОМЕР_2 , 1970 року випуску. Змін в конструкції пістолета на момент дослідження не встановлено. Наданий на дослідження пістолет "ПМ" з серійним номером
НОМЕР_2 1970 р.в справний та придатний до стрільби. Наданий на дослідження предмет схожий на пістолет з маркуванням "ВІЙ 9мм", є короткоствольною, вогнепальною зброєю - гладкоствольним, самозарядним пістолетом. Наданий на дослідження предмет схожий на пістолет з маркуванням "ВІЙ 9мм" є короткоствольною, вогнепальною зброєю - гладкоствольним, самозарядним пістолетом, моделі "ВІЙ" калібру 9мм РА з серійним номером НОМЕР_5 року випуску, який призначений для стрільби патронами "несмертельної дії", спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, що відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду. Пістолет, моделі "ВІЙ" калібру 9мм РА з серійним номером НОМЕР_5 року випуску надано на дослідження без бійка-ударника. Бійок-ударник з пістолету "ВІЙ" калібру 9мм РА з серійним номером НОМЕР_5 року випуску, вилучено в саморобний спосіб. Наданий на дослідження пістолет "ВІЙ" з серійним номером НОМЕР_6 , на момент дослідження, є розукомплектованим, несправним та непридатним до стрільби у зв`язку з відсутністю бійка-ударника. Пістолет придатний до стрільби при використанням бійка-ударника з зброї конструкції "ПМ". Надані на дослідження 2 (два) предмети схожі на патрони групи №1, до категорії боєприпасів не відносяться. Надані на дослідження 42 (сорок два) предмети схожі на патрони групи № 2, є боєприпасами. Надані на дослідження 2 (два) предмети схожі на патрони, групи № 1, до категорії боєприпасів не відносяться - являються пістолетними патронами травматичної дії, центрального бою, калібру 9 мм, споряджені снарядами несмертельної дії - гумовими кулями, які призначені для стрільби з пістолетів калібру 9мм, що відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду. Надані на дослідження 42 (сорок два) предмети схожі на патрони групи №2, є боєприпасами - нестандартними, переробленими патронами калібру 9 мм Р.А., споряджені саморобним способом за допомогою промислового обладнання із використання гільз шумових патронів "9 мм. Р.А.К. У.А.S." які споряджені на час дослідження еластичними кулями травматичної дії. Надані на дослідження 44 (сорок чотири) патрони групи №1 та №2 придатні до стрільби. Надані на дослідження 2 (два) патрони групи №1 виготовлені в промисловий спосіб на підприємстві "Шмайсер", Україна. Гільзи наданих на дослідження 42 (сорок двох) патронів групи № 2 виготовлені в промисловий спосіб, країна виробник Туреччина та споряджені в саморобний спосіб з використанням промислового приладдя (т. 4 а.п. 220-241). 
Із висновку експерта № 7/5 від 20 лютого 2017 року відомо, що на наданих на експертизу марлевих салфетках із нашаруваннями червоно - коричневого кольору (об. №1) та світло - сірого кольору (об. №2) - змивах з рук трупа ОСОБА_15 на двох стерильних марлевих салфетках (об. №1,2) виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива). Встановити конкретний вид зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива) на наданих на експертизу марлевих салфетках із нашаруваннями червоно - коричневого кольору (об. №1) та світло - сірого кольору (об. №2) - змивах з рук трупа ОСОБА_15 на двох стерильних марлевих салфетках (об. №1,2) не видалось можливим з причини його фізико-хімічних змін в процесі термічного впливу та випаровування (т. 4 а.п. 244-251). 
Згідно висновку експерта № 7/6 від 20 лютого 2017 року, на наданих на експертизу: марлевій салфетці із нашаруваннями коричневого кольору - змивах з кузова автомобіля "Ауді А6" ILI НОМЕР_7 Чеської реєстрації (об. №1) та у прозорій полімерній пляшці блакитного кольору (об. №2) виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива). Встановити конкретний вид зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива) на наданих на експертизу: марлевій салфетці із нашаруваннями коричневого кольору - змивах з кузова автомобіля "Ауді А6" Чеської реєстрації (об. №1) та у прозорій полімерній пляшці блакитного кольору (об. №2) не видалось можливим з причини його фізико- хімічних змін в процесі термічного впливу та випаровування (т. 5 а.п. 3-10).
Із висновку експерта № 7/3 від 22 березня 2017 року відомо, що на наданих на дослідження балоновій куртці, кофті синього кольору та штанах померлого ОСОБА_15 пошкодження: №№ 1, 2, 3, 4, 5-А та АДРЕСА_4 є вогнепальними. Вищезазначені пошкодження утворені предметом, який має значну кінетичну енергію - ймовірно кулею калібру 9мм. Дані кулі можуть бути використані в пістолетних патронах калібру: 9х18 мм; 9х19 мм; 9х21 мм. Вхідними пошкодження є: пошкодження яке розміщене на балоновій куртці із зовнішньої сторони з позначенням "2", пошкодження яке розміщене на кофті синього кольору із зовнішньої сторони з позначенням "4", пошкодження яке розміщене на штанах із внутрішньої сторони з позначенням "5-Б". Вихідними пошкодженнями є відповідні пошкодження за наскрізним каналом: на внутрішній поверхні балонової куртки із позначення "1", на внутрішній поверхні кофти синього кольору із позначення "З", на зовнішньої поверхні штанів із позначення "5-А" (т. 5 а.п. 13-37). 
Згідно висновку експерта № 14 від 03 лютого 2017 року, зразки запаху, надані на дослідження, вилучені з поверхні руків`я пістолета, з поверхні магазина пістолета - придатні для ідентифікації. При порівнянні зразка запаху, вилученого при огляді місця події з поверхні руків`я пістолета, зі зразками запаху відібраними з крові у ОСОБА_6 , у ОСОБА_7 , у ОСОБА_12 та у ОСОБА_15 , в ході дослідження встановлено, що зразок запаху вилучений з поверхні руків`я пістолета - має спільне джерело походження, зі зразком запаху відібраним з крові у ОСОБА_6 . При порівнянні зразка запаху вилученого при огляді місця події з поверхні магазина пістолета, зі зразками запаху відібраними з крові у ОСОБА_6 , у ОСОБА_7 , у ОСОБА_12 та у ОСОБА_15 , в ході дослідження встановлено, що зразок запаху вилучений з поверхні магазина пістолета - має спільне джерело походження, зі зразком запаху відібраним з крові у ОСОБА_6 (т. 5 а.п. 40-58). 
Із висновку судово-психіатричного експерта № 40 від 09 березня 2017 року відомо, що ОСОБА_7 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані, коли міг віддавати звіт у своїх діях та керувати ними. Тимчасовий розлад психічної діяльності у ОСОБА_7 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння виключається повністю. Дії його носили цілеспрямований характер з адекватним мовним контактом з оточуючими. Питання осудності відноситься до компетенції суду. Ознак хронічного алкоголізму та наркоманії ОСОБА_7 не виявляє. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 5 а.п. 59-63). 
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 41 від 09 березня 2017 року, ОСОБА_6 , в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані, коли міг віддавати звіт у своїх діях та керувати ними. Тимчасовий розлад психічної діяльності у ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння виключається повністю. Дії його носили цілеспрямований характер з адекватним мовним контактом з оточуючими. Питання осудності відноситься до компетенції суду. Ознак хронічного алкоголізму та наркоманії не виявляє. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 5 а.п. 64-68).
Із висновку експерта № 437 від 23 грудня 2016 року відомо, що у ОСОБА_12 яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено (т. 5 а.п. 69).
Згідно висновку експерта № 438 від 23 грудня 2016 року, у ОСОБА_6 яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено (т. 5 а.п. 70). 
Із висновку експерта № 436 від 23 грудня 2016 року відомо, що у ОСОБА_7 яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено (т. 5 а.п. 71).
Згідно висновку експерта № 140 від 23 грудня 2016 року, смерть ОСОБА_15 настала внаслідок важкої відкритої черепно-мозкової травми: перелому лобної кістки, множинних забійних ран голови, забою речовини головного мозку, субарахноїдального крововиливу, що ускладнилося набряком та ущемленням речовин головного мозку, який і став безпосередньою причиною смерті його. Дана причина смерті підтверджується даними суд-мед. дослідження: відкритого перелому лобної кістки, забійних ран тім`яної ділянки голови, крововиливів в м`які тканини голови зі внутрішньої поверхні, субарахноїдальних крововиливів в тім`яних ділянках головного мозку та на базальній поверхні головного мозку, ділянок забою головного мозку в тім`яній, чоловій ділянках та на базальні поверхні головного мозку, набряку та ущемлення речовини головного мозку, а також даним судово-гістологічного дослідження (крововилив в м`які оболонки головного мозку, крововилив між звивини мозку, періоваскауклярний та періцелюлярний набряк).
Згідно медичної документації смерть ОСОБА_15 настала ІНФОРМАЦІЯ_6 в 04.25 год.
При судово-медичному дослідження трупа ОСОБА_15 в нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
- двох забійних ран лівої тім`яної ділянки голови, одної правої тім`яної ділянки голови, одної лобної ділянки голови, вдавленого перелому лобної кістки, дифузних субарахноїдальних крововиливів та ділянок забоїв головного мозку тім`яної та лобної ділянок головного мозку (зони удару) та субарахноїдальних крововиливів та забоїв головного мозку на базальній поверхні головного мозку (зона противоудару). Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії видовженого тупого твердого предмету циліндричної форми з заокругленим краєм (ребро), на що вказують морфологічні особливості пошкоджень, а саме, в лобній ділянці рана, яка має наскрізний характер, щелеподібну форму, з наявними перпендикулярними надривами, ссаджені краї, дрібногорбисті стінки, наближені до гострих кінців з сполучнотканними перетинками; рани в тім`яних ділянках дугоподібної форми з нерівними звивистими ссадненими надривами краями; горбистими стінками кінці, наближені до гострих сполучнотканними перетинками по ударному механізму спричинення, якими могли бути цвяховитягувач та/або дерев`яне руків`я сокири. Вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб, згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 р., п.2.1.3 "а" "б" "в" "г", відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку з настанням смерті. Дані тілесні ушкодження є прижиттєвими, на що вказують крововиливи в м`які тканини голови зі внутрішньої поверхні в даних ділянках;
- забійних ран голови в правій чоловій ділянці, лівій надбровній ділянці, лівої скулової ділянки, переносиці, правої спинки носа, верхньої губи. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета продовгуватої форми по ударному механізму спричинення (на що вказують морфологічні особливості ран: краї нерівні, осаджені стінки дрібногорбисті, кінці наближені до гострих, на дні ран сполучно тканні перетинки), яким міг бути металевий цвяховитягувач або дерев`яне руків`я сокири. Вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб згідно, Наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 р., п.2.3.3., відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я і не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;
- наскрізного вогнепального поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки та тонкого кишківника. Раневий канал починається з вхідного вогнепального отвору (на що вказують морфологічні особливості пошкодження: наскрізний характер, округла форма діаметром 1,0 см, наявність дефекту шкіри діаметром близько 0,3 см, нерівні радіальні надриви шкіри, кільце зсадення, виявлення в даній ділянці порошинок та кіптяви пострілу) на спині справа, між 11-12 ребром, на середині між задньопідпахвинною та підлопаточною лінією, на відстані 117 см від підошвинної поверхні стопи, проходить через м`які тканини спини, міжреберні м`язи між 11-12 ребром, дотично печінку, тонкий кишківник, м`які тканини лівої гомілки і закінчується вихідним вогнепальним отвором (на що вказують морфологічні особливості: щелеподібна форма вивернута назовні краями) на задній поверхні лівого стегна, на відстані 72 см від підошвенної поверхні стопи. Напрямок раневого каналу зверху вниз, справа наліво. Дане тілесне ушкодження виникло внаслідок дії вогнепального снаряду (кулі) діаметром 0,8 х 0,9 см, при пострілі з вогнепальної зброї з близької дистанції (на що вказують наявність додаткових факторів в ділянці ушкоджень). Вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб, згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 р., п.2.1,3."к", відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. В момент спричинення даного тілесного ушкодження нападаючий знаходився у вертикальному положенні ззаді потерпілого, можливо на вищій площині відносно потерпілого, або потерпілий знаходився в положенні зі зігнутими нижніми кінцівками, повернутий спиною до нападаючого. Вище вказане тілесне пошкодження є прижиттєвим, на що вказують крововиливи в м`які тканини в ділянках пошкоджень та згортки крові в черевній порожнині.
- наскрізне вогнепальне поранення правої гомілки з пошкодженням велико та малогомілкових кісток. Раневий канал починається з вхідного вогнепального отвору, який розташований на передній поверхні правої гомілки, на відстані 37 см від підошвенної поверхні стопи та 2 см вправо, від серединної лінії (на що вказують морфологічні особливості ушкодження щелеподібна форма, наявність дефекту тканини овальної форми нерівні зсаджені краї) проходить через м`які тканини правої гомілки, кістки правої гомілки і закінчується з вихідним отвором на передній поверхні правої гомілки, на відстані 32 см від підошвенної поверхні стопи та 1,5 см вліво від серединної лінії. Напрямок раневого каналу справа наліво, зверху вниз. Дане тілесне пошкодження виникло внаслідок дії вогнепального снаряду (кулі) при пострілі з вогнепальної зброї з неблизької відстані (на що вказує відсутність яких-небудь відкладень та включень в ділянках пошкоджень). В момент спричинення потерпілий знаходився повернутий передньо-правою частиною до нападаючого. Вище вказані тілесні ушкодження є прижиттєвими, на що вказують крововиливи в м`які тканини в ділянках пошкоджень. Вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб, згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 р., п.2.1.3."м", відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
- синця тильної поверхні правої кисті, ссаден передньої поверхні правого стегна біля краю колінного суглобу, трьох ссаден передньої поверхні правого колінного суглобу, передньої поверхні верхньої третини правої гомілки біля нижнього краю колінного суглобу, передньої поверхні верхньої третини правої гомілки, двох ссаден внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу, передньої поверхні лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізм спричинення, якими міг бути металевий цвяховитягувач або дерев`яне руків`я сокири. Вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб, згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 р., п. 2.3.5., відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не привели до короткочасного розладу здоров`я.
- ділянка осадження на правій сідниці по задньо-боковій поверхні з переходом на верхню третину задньої бокової поверхні правого стегна зі смужок косо-вертикального напрямку. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, по механізму тертя, найбільш імовірно при переміщенні тіла. Вище вказані тілесні ушкодження по відношенню до живих осіб, згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 р., п. 2.3.5., відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не привели до короткочасного розладу здоров`я.
Всі вище вказані тілесні ушкодження вкладаються в строк події, що мала місце 23 грудня 2016 року. Потерпілому було нанесено тупими твердими предметами не менше 20-ти ударів, які привели до виникнення тілесних ушкоджень та двох пострілів з вогнепальної зброї. Вогнепальні тілесні ушкодження були спричинені двома пострілами кулею з одного виду зброї. Яких-небудь хронічних захворювань, які могли заподіяти смерть потерпілому або вплинути на перебіг ушкоджень не виявлено. Згідно висновку № 2651 від 14 вересня 2016 року судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_15 в крові не виявлено метиловий, етиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери. Висновок експерта № 900 судово-імунологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_42 від 30 грудня 2016 р.: кров від трупа ОСОБА_15 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. (т. 5 а.п. 72-81).
Із дослідженого судом флеш накопичувача з аудіо записом розмови відомо, що невідома особа розповідає іншій невідомій особі про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 .
Жодних інших доказів, в тому числі і свідків, стороною обвинувачення та захисту суду не подано.
Досліджені докази не викликають сумніву у їх достовірності, так як взаємно підтверджуються, здобуті і закріплені у встановленому законом порядку, є об`єктивними.
Статтею 8 Конституції України гарантовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Положення статтей 62 та 129 Конституції України, ст. 17 КПК України визначають, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Основними засадами судочинства є, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За правилами ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Виходячи з положень ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Згідно п.4 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року "Про посилання судового захисту прав та свобод людини і громадянина", обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом і при розгляді справи необхідно перевірити, чи були докази, якими органи попереднього слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК України. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.
Суд визнає недопустими доказом флеш накопичувач з аудіо записом розмови двох осіб про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 та покази свідка ОСОБА_36 в частині отримання цього запису та ідентифікації осіб, голоси яких записано на даному флеш накопичувачу, оскільки суду не надано пристрій, на якому було здійснено такий запис, не встановлено час та місце даного запису, осіб, розмови яких записані, походження даного флеш накопичувача. Твердження свідка ОСОБА_36 про те, що вона впізнала голоси конкретних осіб, жодним чином не підтверджують достовірність даного запису.
Оцінюючи докази, пред`явлені стороною обвинувачення, в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинувачених, заслухавши пояснення свідків, які були надані в суді та дослідивши запропоновані стороною обвинувачення докази, перевіривши доводи учасників процесу, вияснивши у них, чи усі докази вони подали для підтвердження своїх доводів, суд прийшов до наступного висновку.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 263 КК України.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за п.12 ч.2 ст.115 КК України, тобто в умисному вбивстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.
Доказів того, що ОСОБА_6 умисно протиправно заподіяв смерть потерпілому, за попередньою змовою групою осіб, судом не здобуто, оскільки, з досліджених доказів відомо, що ОСОБА_6 здійснив у потерпілого два постріли, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, які не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Жодних доказів, що ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_15 будь-які інші тілесні ушкодження, стороною обвинувачення суду не подано.
В судовому засіданні, з показів свідків, в тому числі працівників поліції та медиків, достеменно відомо, що після нанесення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_15 був живий, при свідомості та розмовляв. Його смерть наступила через певний проміжок часу у лікувальному закладі.
Про відсутність умислу у ОСОБА_6 саме на заподіяння смерті потерпілому свідчить той факт, що він припинив свої протиправні дії після того, як внаслідок двох його пострілів потерпілий впав на землю, і розуміючи те, що він ще живий та розмовляє, не вчинив жодних інших дій, спрямованих на заподіяння смерті потерпілому.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на користь такої особи визначено і ч.4 ст.17 КПК України. 
Однак, суд зазначає, що ОСОБА_6 , перебуваючи на сходах, що вели у будинок, а саме на висоті між першим і другим поверхом будинку, на відстані приблизно 4 – 5 метрів від ОСОБА_15 , тобто на відстані, на якій останній не міг спричинити жодної шкоди його життю чи здоров`ю, не захищаючись та не захищаючи нікого від дій потерпілого, діючи з прямим умислом на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , два рази підряд вистрілив з пістолета в область ніг останнього, у зв`язку з цим, ці дії ОСОБА_6 необхідно перекваліфікувати з п.12 ч.2 ст.115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 337 КПК України, згідно якої, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, особу винного, який характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не знаходить.
При таких обставинах та беручи до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив два кримінальні правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умов ізоляції його від суспільства, оскільки у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме його виправленню.
Разом з цим, стороною обвинувачення не подано жодного доказу, що ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, як і не подано жодного доказу, які саме дії вчинив ОСОБА_7 для заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_15 .
Статтею 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, засобами, передбаченими цим кодексом. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, тобто винуватості обвинуваченого, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у відповідності до положень ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, на потерпілого. 
Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. 
Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2011від 20.10.2011р. визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Оцінюючи докази, пред`явлені стороною обвинувачення, в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинувачених, свідків та дослідивши запропоновані стороною обвинувачення докази, перевіривши доводи учасників процесу, вияснивши у них, чи усі докази вони подали для підтвердження своїх доводів, суд прийшов до переконання, що як під час досудового розслідування справи, так і під час судового розгляду не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене п.12 ч.2 ст.115 КК України вчинене ОСОБА_7 .
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір. Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення ухвалюється в тих випадках, коли факт кримінального правопорушення встановлено, але беззаперечно доведено, що обвинувачений його не вчинив і сторона обвинувачення вичерпала можливість надати інші докази для усунення сумнівів, які виникли. Всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, тому в цьому випадку він визнається невинуватим з огляду на принцип презумпції невинуватості в доказовому плані - недоведеність вини означає доведеність невинуватості.
Аналіз досліджених доказів переконав суд у тому, що жоден з запропонованих стороною обвинувачення і перевірених у судовому засіданні належних та допустимих доказів як окремо, так і в сукупності з іншими доказами, не може бути покладений в безпосереднє підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Як суд вже зазначав, стороною обвинувачення не подано жодного доказу, що ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, як і не подано жодного доказу, які саме дії вчинив ОСОБА_7 для заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_15 .
Стороною обвинувачення не спростовано покази ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_39 про те, що тілесні ушкодженні потерпілому, крім тих, які спричинив ОСОБА_6 , наніс ОСОБА_12 , який помер, і кримінальне провадження про його обвинувачення за п.12 ч.2 ст.115 КК України, ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2017 року, закрито.
За таких обставин, доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, спростовуються показами обвинуваченого, свідка, не підтверджуються жодними іншими доказами та не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки жодних інших доказів не було запропоновано стороною обвинувачення, а докази, які були досліджені в судовому засіданні, не спростовують доводи обвинувачених.
Сумнівний характер вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який знайшов свій вияв як в положенні ст.17 КПК України, з якого випливає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має право бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини такої особи тлумачаться на її користь, так і практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21 липня 2011 року у справі "Коробов проти України", в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту. 
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.1998р. Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали свої справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no.146, p.33, & 77").
Суд звертає увагу на те, що позиція обвинуваченого ОСОБА_7 про його невинуватість не була спростована, інших належних та допустимих доказів, які б вказували що він вчинив кримінальне правопорушення, що йому інкримінується, за викладених в обвинувальному акті обставинах стороною обвинувачення надано не було. Прокурор в судовому засіданні не заявляв клопотань про допит будь-яких інших свідків чи дослідження додаткових письмових матеріалів чи речей.
Таким чином суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою проведення певних слідчих дій, оскільки функції публічного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази та давши їм належну оцінку, керуючись ст.94 КПК України, яка вимагає, щоб суд оцінював докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, в їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що в рамках даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не здобуто жодних переконливих доказів, які б підтверджували пред`явлене йому обвинувачення, і оцінка яких була б позбавлена відповідних сумнівів щодо вчинення даного кримінального правопорушення, а тому обвинувачений ОСОБА_7 підлягає виправданню у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене п.12 ч.2 ст.115 КК України КК України, вчинено ним.
Згідно з ст.100 КПК України речові докази: автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Touareg", номерний знак республіки Румунія НОМЕР_8 , який зберігається на штраф майданчику Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, слід повернути власнику ОСОБА_6 ; матерчаті рукавиці, матерчатий браслет червоного кольору, зрізи нігтів з обох рук потерпілого ОСОБА_15 , марлеву серветку зі змивами, дві марлеві стерильні серветки зі змивами з рук потерпілого ОСОБА_15 , змив на стерильній марлевій серветці та пластмасова пляшка, відрізок марлевого бинта, серветку, серветку, відрізок марлевого бинта, зимні черевики, відрізок бинта та зразки крові підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , змив на відрізку на бинту, зрізи волосся ОСОБА_15 , зразок крові потерпілого ОСОБА_15 вилучений на бинт, зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 , зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 , зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_12 , дерев`яний держак до сокири, сліди низу взуття, кофту синього кольору, штани, шкарпетки, труси, спортивну зимову куртку, спортивні штани сірого кольору, спортивну куртку, спортивну кофту та спортивні штани, футболку синього кольору та штани темно-синього кольору, які знаходяться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, слід знищити; мобільний телефон марки "Самсунг", який знаходиться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, слід повернути власнику ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки "Самсунг", який знаходиться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, слід повернути власнику ОСОБА_7 ; тепловізійний приціл марки "Pulsar", який знаходиться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, слід повернути володільцю ОСОБА_6 ; пістолет моделі "ПМ" з серійним номером " НОМЕР_2 " разом магазином, який знаходиться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, слід конфіскувати в дохід держави; пістолет моделі "ВІЙ" з серійним номером " НОМЕР_6 " разом з магазином, 38 гільз від відстріляних патронів калібру 9 мм, який знаходиться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, слід конфіскувати в дохід держави.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України судові витрати, що складаються із вартості за проведення експертиз в сумі 23 547 (двадцять три тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 14 копійок, слід стягнути із ОСОБА_6 на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_6 – заставу, слід залишити без змін до вступу вироку у законну силу.
Після набрання вироком законної сили, заставу за ОСОБА_6 у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 176 200 (сто сімдесят шість тисяч двісті) гривень, слід повернути заставодавцю ОСОБА_43 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, та ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.121 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 263 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання – 5 (п`ять) років позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, і виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що дане кримінальне правопорушення вчинено ним.
Запобіжний захід ОСОБА_6 – заставу, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 23 грудня 2016 року по 27 грудня 2016 року та з 20 лютого 2017 року по 03 вересня 2018 року, із врахуванням ч.5 ст.72 КК України в редакції до 20 червня 2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили, заставу за ОСОБА_6 у розмірі 176 200 (сто сімдесят шість тисяч двісті) гривень 00 копійок, повернути заставодавцю ОСОБА_43 . 
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 23 547 (двадцять три тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 14 копійок судових витрат а проведення експертиз. 
Речові докази: автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Touareg", номерний знак республіки Румунія НОМЕР_8 , який зберігається на штраф майданчику Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, - повернути власнику ОСОБА_6 ; матерчаті рукавиці, матерчатий браслет червоного кольору, зрізи нігтів з обох рук потерпілого ОСОБА_44 , марлеву серветку зі змивами, дві марлеві стерильні серветки зі змивами з рук потерпілого ОСОБА_15 , змив на стерильній марлевій серветці та пластмасова пляшка, відрізок марлевого бинта, серветку, серветку, відрізок марлевого бинта, зимні черевики, відрізок бинта та зразки крові підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , змив на відрізку на бинту, зрізи волосся ОСОБА_15 , зразок крові потерпілого ОСОБА_15 вилучений на бинт, зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 , зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 , зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_12 , дерев`яний держак до сокири, - низу взуття, кофту синього кольору, штани, шкарпетки, труси, спортивну зимову куртку, спортивні штани сірого кольору, спортивну куртку, спортивну кофту та спортивні штани, футболку синього кольору та штани темно-синього кольору, які знаходяться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, - знищити; мобільний телефон марки "Самсунг", який знаходиться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, - повернути власнику ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки "Самсунг", який знаходиться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, - повернути власнику ОСОБА_7 ; тепловізійний приціл марки "Pulsar", який знаходиться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, - повернути володільцю ОСОБА_6 ; пістолет моделі "ПМ" з серійним номером " НОМЕР_2 " разом магазином, який знаходиться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, - конфіскувати в дохід держави; пістолет моделі "ВІЙ" з серійним номером " НОМЕР_6 " разом з магазином, 38 гільз від відстріляних патронів калібру 9 мм, який знаходиться на зберіганні в Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, - конфіскувати в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий   ОСОБА_1 

Судді   ОСОБА_2 

ОСОБА_3