ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/26734/25
провадження № 2/753/6958/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

17 квітня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Котенко Р. В., 
за участю: 
секретаря судового засідання Бойко К. В., Зеленої К. Ю., 
представника позивача адвоката Крутоголової О. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» про визнання трудових відносин припиненими,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва від представника позивача, адвоката Крутоголової Оксани Олександрівни надійшла позовна заява в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» про визнання трудових відносин припиненими.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає те, що ОСОБА_1 з 01.06.2020 перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» (далі - ТОВ «СП АЗМОЛ-БІПІ»). На підставі наказу № 59-к від 29.05.2020 його було прийнято на посаду інженера з охорони праці. З 27.02.2022, внаслідок збройної агресії російської федерації, територія, на якій розташоване ТОВ «СП АЗМОЛ-БІПІ», а саме: м. Бердянськ Бердянської міської територіальної громади, була окупована, у зв`язку з чим позивач виїхав до Київської області. З того часу фактично трудові відносини припинили існувати, через окупацію м. Бердянськ та втрачений зв`язок з керівництвом підприємства. 01.08.2025 позивач, засобами електронного поштового зв`язку, надіслав відповідачу заяву про звільнення з посади інженера з охорони праці за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, однак відповіді на дану заяву так і не було отримано. 15 серпня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про внесення змін до відомостей про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб та просив додати запис про його звільнення з ТОВ «СП АЗМОЛ-БІПІ» на підставі поданої заяви про звільнення та неможливістю виконувати трудові обов`язки через окупацію м. Бердянськ. У своїй відповіді Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначило, що внесення запису про звільнення в реєстр застрахованих осіб на підставі заяви застрахованої особи не передбачено жодними законодавчими та нормативними актами. Отже, трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично припиненні, однак процедура розірвання трудового договору не виконана з вини відповідача, який всупереч вимогам закону та в порушення прав позивача на припинення трудових відносин, жодних дій не вчинив, наказ про звільнення не видав. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просив суд визнати трудові відносини між позивачем та відповідачем припиненими з 01.08.2025 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву розподілено на суддю Котенко Р. В.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про призначене судове засідання на 05 березня 2026 року.
У судове засідання в режимі відеоконференції з`явилась представник позивача адвокат Крутоголова О. О.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Будь-яких клопотань, заяв з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило.
Суд, порадившись на місці, постановив відкласти судове засідання до 08.04.2026 для повторного виклику відповідача.
У судове засідання в режимі відеоконференції з`явилась представник позивача, адвокат Крутоголова О. О.
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких клопотань, заяв з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, з урахуванням згоди сторони позивача на ухвалення у справі заочного рішення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі. Додала, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 2020 року, обіймав посаду інженера з охорони праці. 27 лютого 2022 року збройними силами російської федерації було окуповано м. Бердянськ, після чого позивач покинув окуповану територію та на сьогоднішній день проживає у м. Києві. Відповідач, наскільки відомо позивачу, продовжує свою діяльність на окупованій території України. 01 серпня 2025 року позивач надіслав на офіційну електронну пошту відповідача заяву, в якій просив звільнити його за власним бажанням з дати подання даної заяви. Відповідно до статті 4 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" працівник може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві. 15 серпня 2025 року пройшло два тижні з моменту подання заяви про звільнення, тому позивач звернувся до Пенсійного фонду України для внесення даних до реєстру щодо його звільнення з підприємства, однак отримав відмову, бо відповідачем дані відомості внесенні не були. У той же час, на сьогоднішній день, позивач не має змоги стати на облік у центрі зайнятості, стаж на роботі у підприємстві не зараховується, оскільки відповідачем не сплачуються податки та єдиниий соціальний внесок. У зв`язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутися до суду та просити визнати трудові відносини між ним та відповідачем припиненими з 01.08.2025 на підставі ч. 1 ст. 28 КЗпП України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , 22 липня 2022 року був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки від 22.07.2022 № 3235-7001362700. 
Пізніше, 29 липня 2025 року, ОСОБА_1 був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією довідки від 29.07.2025 № 3002-7002355451.
Згідно з копією трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01.06.2020 перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» на підставі наказу від 29.05.2020 № 59-к, відповідно до якого був прийнятий на посаду інженера з охорони праці.
З відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.02.2026 вбачається, що місцезнаходженям Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» є: 71114, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Ярослава Мудрого, буд. 2, корп. 3Ж.
З наявних в матеріалах справи відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб вбачається, що станом на 06.08.2025 позивач є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС».
01.08.2025 ОСОБА_1 направив на електрону адресу товариства заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та ЗУ "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" № 2136-ІХ від 15.03.2022 у зв`язку з неможливістю продовжувати роботу через тимчасову окупацію м. Бердянськ та відсутність зв`язку із роботодавцем. 
15.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з листом, в якому просив внести зміни до відомостей про його трудову діяльність у Реєстрі застрахованих осіб ПФУ, а саме: додати запис про звільнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» (ЄДРПОУ: 40844776) згідно з поданою ним заявою про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та Закону України № 2136-ІХ у зв`язку з окупацією м. Бердянськ, на території якого знаходиться підприємство, та неможливістю виконувати трудові обов`язки.
Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.09.2025 № 0800-0606-8/109070 у задоволені заяви ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки внесення Пенсійним фондом України запису про звільнення в реєстр застрахованих осіб на підставі заяви застрахованої особи не передбачено жодними законодавчими та нормативними актами.
Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.
Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням цієї норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07.07.2004 у справі № 1-14/2004, від 16.10.2007 у справі № 1- 16/2007 та від 29.01.2008 у справі № 1-5/2008 зауважив, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю розглядається як природна потреба людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Стаття 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.
Трудові відносини всіх працівників регулюються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).
Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемирну охорону трудових прав працівників (ст. 1 КЗпП України).
Згідно з ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст. 38 КЗпП України).
Частиною першою ст. 38 КЗпП України встановлено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання: переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною-до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Частина 1 ст. 47 КЗпП України передбачає обов`язок роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (ст. 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Указом Президента України від 24.04.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і до теперішнього часу.
15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ІХ.
Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено крім іншого - особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (ч. 1 ст. 1).
Стаття 4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» встановлює особливості розірвання трудового договору з ініціативи працівника, а саме: у зв`язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров`я працівника, який може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві (крім випадків примусового залучення до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану, залучення до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури).
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
11 березня 2025 року за № 380/43786 м. Бердянськ Бердянської міської територіальної громади є тимчасово окупованою російською федерацією територією з 27 лютого 2022 року по цей час.
За наведених обставин, враховуючи те, що ТОВ «СП АЗМОЛ-БІПІ» знаходиться на непідконтрольній Україні території, у позивача відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, окрім звернення до суду, зважаючи на об`єктивні обставини, що склалися в межах цієї справи, суд дійщов висновку про задоволення позовних вимог та визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» з 01.08.2025, на підставі ст. 38 КЗпП України, тобто з дня подачі працівником заяви про звільнення за власним бажанням.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, позивач, на виконання вимог КЗпП України, подавав відповідачу відповідну заяву, а відповідач своїх обов`язків щодо оформлення розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю, не виконав, у зв`язку з чим позивач не може реалізувати своє право працевлаштування в подальшому у повній мірі, тому вимоги позивача є обґрунтованими та законними.
Враховуючи конкретні обставини вказаної справи та факт порушення права ОСОБА_1 на розірвання трудового договору, обраний ним спосіб захисту спрямований на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.05.2019 у справі № 757/61865/16-ц.
Також, у своєму рішенні № 201/1384/16-ц від 25.11.2019 Верховний Суд України визначив, що ефективним і таким, що не суперечить закону є спосіб захисту, як припинення трудових відносин на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві, є обгрунтованими, підтверджені належними письмовими доказами, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
З огляду на те, що позов підлягає задоволенню на користь позивача, але позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", в силу положень частин 1, 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень.
Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» про визнання трудових відносин припиненими - задовольнити.
Визнати припиненими з 01 серпня 2025 року трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКО-БРИТАНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО АЗМОЛ-БРІТІШ ПЕТРОКЕМІКАЛС» (місцезнаходження: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Ярослава Мудрого, буд. 2, корп. 3Ж; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 40844776).

Суддя Р. В. Котенко