Справа № 373/3448/25
Провадження № 2/373/420/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ?м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебедя В.В., 
за участі секретаря судових засідань Мороз В.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Дідух Є.О. звертався до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 4984880 від 21.09.2024 у розмірі 121180,00 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, застосувати відносно відповідача наслідки порушення виконання зобов`язань, передбачені ст. 625 ЦК України.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4984880 (далі - кредитний договір, договір), за умовами якого відповідачу був наданий кредит на суму 27000,00 грн на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою - 1% в день. Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
02.06.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 02-1/06/2025, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-1/06/2025 від 02.06.2025 ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 4984880 від 21.09.2024 на загальну суму 106330,00 грн, з яких: 27000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 65830,00 грн - заборгованість по процентах, 13500,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами.
Із складеного позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 15.09.2025 становить 121180,00 грн, з яких 27000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 94180,00 грн - заборгованість за процентами (в тому числі нараховані позивачем за період із 03.06.2025 по 15.09.2025 на суму 28350,00 грн).
Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі.
Крім того, вважає, що відносно відповідача повинні бути застосовані положення ст. 625 ЦК України в частині стягнення із нього інфляційних втрат та трьох відсотків річних за порушення ним виконання зобов`язань за кредитним договором.
Ухвалою судді від 14.11.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі та задоволено клопотання представника поззивача про витребування доказів.
Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву в передбаченому ст. 191 ЦПК України порядку.
Ухвалою судді від 26.12.2026 здійснено перехід у справі з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду з викликом сторін на 21.01.2026.
21.01.2026 справу знято з розгляду на 18.02.2026 у зв`язку із відсутністю електроенергії в приміщенні суду.
18.02.2026 справу знято з розгляду на 11.03.2026 у зв`язку із перебуванням головуючого судді в стані тимчасової непрацездатності.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України, зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке.
21.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4984880, за умовами якого товариство надало позичальнику кредит у розмірі 27000,00 грн на строк 360 днів, з процентною ставкою у розмірі 1% в день, яка застосовується в межах строку кредитування (п. 1.2, 1,3, 1.4.1 договору).
Пунктом 6.4 договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 25 % від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 70281.
Відповідачем електронним підписом також було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту, яким погоджено основні умови кредитування, процентну ставку, порядок повернення, а також інші важливі правові аспекти.
Відповідно до п. 2.1 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Із копії листа ТОВ «Пейтек» № 20250610-1056 від 10.06.2025 слідує, що 21.09.2024 о 19:40:16 було успішно здійснено перерахування коштів на суму 27000,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_2 , номер транзакції в системі в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 261971a3-ee38-4d14-91c2-b38d578a7820, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 49848801726936814, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 .
Із листа АТ «ПУМБ» № КНО-07.8.5/16111БТ від 26.11.2025 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в банку емітовано платіжну карту № НОМЕР_4 .
Крім цього, на підтвердження факту перерахування на картку № НОМЕР_4 коштів за вказаним кредитним договором подано виписку з особового рахунку за період із 21.09.2024 по 26.09.2024.
Із доданого до позову розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Лінеура Україна», вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 02.06.2025 складає 106330,00 грн, з яких: 27000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 65830,00 грн - заборгованість по процентах, 13500,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами. 
З вказаного розрахунку вбачається, що відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема, за процентами на суму 3020,00 грн.
02.06.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 02-1/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступає, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених цим договором.
До позову додані копії акту приймання-передачі реєстру боржників? ? до договору факторингу, платіжних інструкцій № 1384, № 257 та № 11185 від 03.06.2025 про оплату фінансування згідно з договором факторингу, витягу з реєстру боржників до договору факторингу.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-1/06/2025 від 02.06.2025 ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором на загальну суму 106330,00 грн, з яких: 27000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 65830,00 грн - заборгованість по процентах, 13500,00 грн -заборгованість за пенею, штрафами 
Із розрахунку, складеного ТОВ «Українські фінансові операції», вбачається, що позивачем за кредитним договором були нараховані проценти за період із 03.06.2025 по 15.09.2025 за ставкою 1 % на день на загальну суму 28350,00 грн.
Означені докази суд уважає допустимими, належними та достовірними.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Поданими доказами підтверджено укладення 21.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4984880, отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 27000,00 грн. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Розмір заявлених до стягнення процентів відповідає умовам кредитного договору № 4984880 від 21.09.2024 та не суперечить вимогам чинного законодавства України.
Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4984880 від 21.09.2024.
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 роз`яснив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Судом встановлено, що кредитний договір був укладений між сторонами 21.09.2024, тобто в період звільнення позичальника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, що встановлена ст. 625 ЦК України, тому вимога про нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних є неправомірною.
Враховуючи викладене вище, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 4984880 від 21.09.2024 в розмірі 121180,00 грн, з яких: 27000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 94180,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були подані наступні докази: копію договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 про надання юридичних послуг; копію заявки № 4984880 від 01.07.2025 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01.08.2025; копію детального опису робіт (наданих послуг) № 4984880 від 30.10.2025; копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 4984880 від 31.10.2025; копію рахунку на оплату № 4984880 від 31.10.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5972/10 від 24.03.2017.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.
У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого адвокатом часу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, що узгоджується з принципом розумності та об`єктивності.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 4984880 від 21.09.2024 у розмірі 121180,00 грн (сто двадцять одна тисяча сто вісімдесят гривень).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, м. Київ, 03045; код ЄДРПОУ 40966896;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

СУДДЯ:         В.В. ЛЕБІДЬ