Справа №678/1596/25
Провадження №2-678-46/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
23 березня 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Цибульського Д.В.,
при секретарях судового засідання Баранєвич І.М., Повх А.А.,
з участю: представника позивача - адвоката Поперечної А.О.,
представника відповідачів - адвоката Яцишина А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в режимі відеоконференції в селищі Летичів справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Велес» про визнання відсутнім права оренди та укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

встановив:

13.10.2025 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява представника позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвоката Поперечної А.О. від 07.10.2025 року, в якій вона просить: визнати укладеною додаткову угоду №0063 від 15.05.2025 року до договору оренди землі №163 від 01.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» до ОСОБА_1 , в редакції відповідно до прохальної частини позовної заяви; визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Велес», код ЄДРПОУ 39069819, права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6823082900:05:032:0032, номер запису про інше речове право: 60816561; скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,9000 га, кадастровий номер 6823082900:05:032:0032, яка розташована на території Хмельницька область, Летичівський район, Козачківська сільська рада, номер запису про інше речове право: 60816561; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 01.04.2018 року між ТОВ «Поділля Агропродукт» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі №б/н. П.1.2 Договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,9000 га, з кадастровим номером 6823082900:05:032:0032, що розташована на території Хмельницька область, Летичівський район, Козачківська сільська рада. Право оренди за Договором зареєстроване відповідно до вимог чинного на момент його укладення законодавства у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 27102139. П.3.1. Договору передбачено, що договір укладено на 7 років. У п.3.2 Договору, зазначено що після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Після закінчення строку Договору, орендар має переважне право поновити його на новий строк. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді Позивача і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі і на даний час перебуває у користуванні ТОВ «Поділля Агропродукт». У зв`язку із закінченням 16.07.2025 року строку дії Договору, позивачем спрямовано відповідачу ОСОБА_1 лист-повідомлення від 16.05.2025 року про намір продовжити дію Договору оренди землі, вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача. До цього листа додано два оригінальних примірника додаткової угоди про продовження дії договору, підписані зі сторони орендаря. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист Відповідач не надала, тобто не скористалася правами, передбаченими ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечила проти продовження Договору на новий строк. Таким чином, позивач (орендар) скористався своїм переважним правом на поновлення договору та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується квитанцією установи поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення та трекінгом відстеження відправлення. При цьому, позивач (орендар) належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та Законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. Зокрема, згідно відомості на виплату готівки від 07.12.2018 року, 22.11.2018 року, 26.03.2018 року, 16.07.2018 року, 18.11.2019 року, 15.07.2019 року, 22.06.2020 року, платіжні інструкції від 24.02.2021 року, 30.08.2021 року, 31.01.2022 року, 08.12.2022 року, 24.10.2023 року, 26.12.2023 р., 20.02.2025 року, 06.10.2025 року. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а відповідач не надіслав повідомлення про небажання продовжувати договірні відносини, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. Враховуючи викладене, позивач вважає поновленим Договір оренди землі від 01.04.2018 року на підставі ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а тому наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. Проте, сформувавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці з кадастровим номером 6823082900:05:032:0032 встановлено, що 21.07.2025 року проведена державна реєстрація договору оренди землі №б/н від 18.07.2025, укладеним між ТОВ «Агро-Велес» та ОСОБА_1 , номер запису про інше речове право: 60816561.
16.10.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву було залишено без руху та надано п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
21.10.2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвоката Поперечної А.О. від 21.10.025 року про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.
22.10.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області по даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання, з викликом учасників справи.
18.11.2025 року до суду від представника відповідача ТОВ «Агро-Велес» - адвоката Яцишина А.О. надійшов відзив на позовну заяву від 14.11.2025 року разом з додатками до нього, відповідно до якого останній просить долучити поданий відзив до матеріалів справи, поданий позов позивача залишити без задоволення, з підстав викладених у ньому та долучених до нього матеріалів.
18.11.2025 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Яцишина А.О. надійшов відзив на позовну заяву від 14.11.2025 року разом з додатками до нього, відповідно до якого останній просить долучити поданий відзив до матеріалів справи, поданий позов позивача залишити без задоволення, з підстав викладених у ньому та долучених до нього матеріалів.
01.12.2025 року до суду від представника позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвоката Поперчної А.О. надійшла письмова заява від 28.11.2025 року, відповідно до якої остання просить суд врахувати дані пояснення при вирішенні даної справи по суті.
03.12.2025 року до суду від представника відповідача ТОВ «Агро-Велес» - адвоката Яцишина А.О. надійшли письмові заперечення та додаткові пояснення від 02.12.2025 року, відповідно до яких останній просить суд врахувати дані пояснення при вирішенні даної справи по суті.
11.12.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, з викликом учасників справи.
16.12.2025 року до суду від представника відповідача ТОВ «Агро-Велес» - адвоката Яцишина А.О. надійшла письма заява від 16.12.2025 року про долучення документів до матеріалів справи.
11.03.2026 року до суду від представника відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Велес» - адвоката Яцишина А.О. надійшли письмові клопотання від 10.03.2206 року про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу з позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» на користь відповідача ОСОБА_1 у розмірі 10000 грн., та з позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» на користь ТОВ «Агро-Велес» у розмірі 12000 грн., з додатками до них.
16.03.2026 року до суду від представника позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвоката Поперчної А.О. надійшло письмове клопотання від 13.03.2026 року в якому остання просить суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Велес» - адвоката Яцишина А.О. щодо стягнення витрат на правову (правничу) допомогу в повному обсязі, з підстав викладених у ньому.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Поперечна А.О. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідачів ТОВ «Агро-Велес» та ОСОБА_1 - адвокат Яцишин А.О., заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Суд, заслухавши думку та пояснення учасників процесу, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Ст.55 Конституції України гарантовано право звернення до суду за захистом прав і свобод, якщо ці права чи свободи порушені або порушуються, створено чи створюються перешкоди для їх реалізації, мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Ч.1 ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
Згідно з ч.1 ст.93 ЗК України, ст.1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»).
Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами ст.317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.
Випадки та умови, коли права і обов`язки сторін за договором оренди продовжують існувати після закінчення узгодженого строку дії цього договору незалежно від волевиявлення власника, обмежуючи останнього у його правомочностях щодо здійснення права власності, обумовлюються договором або законом.
Порядок поновлення договорів оренди землі врегульований ст.33 Закону України «Про оренду землі», яким було передбачено переважне право орендаря на поновлення договору оренди на новий строк.
16.01.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» (далі - Закон № 340-ІХ), яким Закон України «Про оренду землі» доповнено ст.32-2 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено ст.33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк», а ЗК України доповнено ст.126-1«Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови». У частині зазначених змін і доповнень Закон № 340-ІХ набрав чинності 16.07.2020 року.
Крім того, було доповнено Розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» абзацами 3, 4, згідно положень яких договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом №340-ІХ, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені ст.33 цього Закону та ст.126-1 ЗК України. Правила, визначені ст.126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом №340-ІХ, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
Ст.58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Згідно з ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19 зазначила, що ч.ч5 та ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.
За загальним правилом, викладеним у ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.
Спеціальне правило, викладене у ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.
Судом встановлено, що 01.04.2018 року між ТОВ «Поділля Агропродукт» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі №б/н.
П.1.2 Договору було визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,9000 га, з кадастровим номером 6823082900:05:032:0032, що розташована на території Хмельницька область, Летичівський район, Козачківська сільська рада.
Право оренди за Договором зареєстроване відповідно до вимог чинного на момент його укладення законодавства у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 27102139.
Відповідно до п.3.1. Договору передбачено, що договір укладено на 7 років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку Сторони дійшли згоди, що даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем.
У п.3.2 Договору, зазначено що після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк.
Строк дії договору оренди землі №б/н від 01.04.2018 року, закінчився 01.04.2025 року.
Позивач ТОВ «Поділля Агропродукт» у позовній заяві зазначає, що у зв`язку із закінченням 17.07.2025 року строку дії договору, ним було спрямовано відповідачу ОСОБА_1 лист-повідомлення від 16.05.2025 року про намір продовжити дію договору оренди землі, вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача та до листа-повідомлення було додано два оригінальних примірники додаткової угоди про продовження дії договору, підписані зі сторони орендаря.
У листі-повідомленні від 15.05.2025 року позивач ТОВ «Поділля Агропродукт» зазначило, що право оренди було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 17.07.2018 року.
Отже, на думку позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» строк дії договору оренди мав закінчитись 17.07.2025 року, оскільки він набув чинності з моменту державної реєстрації права оренди в Державному реєстрі речових прав, а не з моменту укладення договору оренди.
Оскільки договір оренди землі від 01.04.2018 року закінчився 01.04.2025 року, тобто ще до подання листа-повідомлення від 15.05.2025 року позивача ТОВ «Поділля Агропродукт», відповідне прохання продовжити дію Договору оренди землі, вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача вже не мало юридичної сили.
Позивач ТОВ «Поділля Агропродукт» у позовній заяві стверджує, що після надсилання листа-повідомлення від 16.05.2025 року будь-якої відповіді на лист-повідомлення відповідачем ОСОБА_1 не надано, тобто він не скористався правами, передбаченими ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження договору на новий строк.
Переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст.3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі №594/376/17-ц (провадження №14-65цс18).
Позивач ТОВ «Поділля Агропродукт» зазначає, що відсутність листа-повідомлення орендодавця ОСОБА_1 про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Відповідач ОСОБА_1 повідомив ТОВ «Поділля Агропродукт» про своє бажання припинити дію договору оренди після закінчення строку, на який його було укладено листом-повідомленням від 07.03.2025 року.
Право самостійно обробляти земельну ділянку передбачено ч.1 ст.90 ЗК України, де вказано, що власник земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі.
Ця норма закріплює принцип вільного волевиявлення власника у здійсненні своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. Власник має повну свободу у прийнятті рішень - обробляти землю самостійно, передати її в оренду, надати в користування іншій особі чи змінити цільове призначення, якщо це не суперечить закону.
В даному листі від 07.03.2025 року відповідач ОСОБА_1 зазначив, що бажає самостійно обробляти земельну ділянку кадастровий номер: 6823082900:05:032:0032, що розташована за адресою Хмельницька область, Хмельницький (Летичівський) район, Козачківська сільська рада.
Таким чином, вибір способу використання землі є виключним правом власника, і ніхто не може примусити його продовжувати орендні чи інші договірні відносини проти його волі.
Саме тому волевиявлення власника земельної ділянки щодо бажання самостійно господарювати на землі після закінчення строку оренди є законним, відповідає принципу диспозитивності цивільних правовідносин і не може розглядатися як порушення прав орендаря.
Відповідач ОСОБА_1 в листі-повідомленні від 07.03.2025 року просив утриматися від вчинення дій, які б перешкоджали їй одразу ж після закінчення строку дії договору оренди використовувати належну на праві власності земельну ділянку, яка знаходиться на території Козачківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, загальною площею 1,900 га, за кадастровим номером 6823082900:05:032:0032, а також просив підготувати і підписати угоду про припинення дії договору оренди землі та відповідний акт передачі-прийняття земельної ділянки від орендаря до власника землі.
Строк дії договору оренди землі №б/н від 01.04.2018 року укладеного між ТОВ «Поділля Агропродукт» та ОСОБА_1 почався з моменту укладення договору, а саме 01.04.2018 року, а право оренди у орендаря виникло вже після державної реєстрації права оренди в Державному реєстрі речових прав, тобто 17.07.2025 року.
Таким чином орендар ТОВ «Поділля Агропродукт» мало попередити орендодавця ОСОБА_1 про намір продовжити дію договору оренди листом-повідомлення, та надіслати його саме за місяць до закінчення договору, а саме до 01.04.2025 року.
Оскільки позивач ТОВ «Поділля Агропродукт» не дотрималось процедури, яка передбачена ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме щодо повідомлення орендодавця про намір продовжити дію договору оренди у строк, не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, тому що надіслав лист-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі - 16.05.2025 року, тобто вже через місяць та 12 днів після закінчення договору оренди землі, то реалізувати своє переважне право на укладення договору оренди він не може.
Тому, в даному випадку державна реєстрація права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6823082900:05:001:0032 за ТОВ «Агро-Велес» здійснена в межах наданих законом повноважень державного реєстратора та на підставі належних документів, поданих власником земельної ділянки.
Позивач ТОВ «Поділля Агропродукт» не довело, що його переважне право як орендаря було порушено та потребує відновленню шляхом визнання додатково угоди про поновлення договору оренди укладеною та відсутнім права оренди у нового орендаря ТОВ «Агро-Велес».
Підстав поновлення договору оренди землі №б/н від 01.04.2018 року на підставі ч.ч.5, 6 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення строку його дії договору оренди в даному випадку відсутні.
На підставі вище викладеного, досліджених у судовому засіданні матеріалів справи в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належить витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України встановлено , що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
Ч.3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц постановою від 19.02.2020 року в зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Представником відповідачів - адвокатом Яцишиним А.О. подано клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з позивача та користь відповідачів, до якого додано докази понесення таких витрат, договори про надання правової (правничої) допомоги №01-10/25 від 28.10.2025 року, Акт №1 про надання правової допомоги від 23.02.2026 року та Акт №2 про надання правової допомоги від 23.02.2026 року.
Стороною позивача на обґрунтування понесених судових витрат було надано належні, достовірні та допустимі докази їх понесення , які містяться в матеріалах справи.
Враховуючи викладене, перевіривши відповідність заявлених позовних вимог до наданого обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, кількість проведених засідань, наявність сталої судової практики в такій категорії справ, а саме врахувавши положення Постанови Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, якою встановлено, що витрати на професійну правову (правничу) допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відпоідачів понесені витрати на професійну правничу допомогу в даній справі.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача.
Виходячи з встановлених вище обставин, суд не знаходить підстав для розподілу судових витрат понесених позивачем, оскільки при відмові в задоволенні позовних вимог, відповідно до змісту вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.14, 131-1 Конституції України, ст.ст.19, 116, 118, 122 ЗК України, ст.ст.21, 104, 182, 261, 328, 330, 378, 387, 388 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Велес» про визнання відсутнім права оренди та укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», код ЄДРПОУ 41104967, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі - 10000 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», код ЄДРПОУ 41104967, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Велес», код ЄДРПОУ 39069819, витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі - 12000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», код ЄДРПОУ 41104967, місцезнаходження селище Браїлів, вул.Заводська, 7, Жмеринського району Вінницької області, п.і.23130.
Представник позивача: адвокат Поперечна Анастасія Олексіївна, РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження селище Браїлів, вул.Заводська, 7, Жмеринського району Вінницької області, п.і.23130, емейл: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючий адресою АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Велес», код ЄДРПОУ 39069819, місцезнаходження м.Умань, вул.Велика Фонтанна, 25, кв.1, Черкаської області, п.і.20300.
Представник відповідачів: адвокат Яцишин Анатолій Олександрович, РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження м.Хмельницький, вул.Героїв Маріуполя, 5, оф.329, Хмельницької області, п.і.29000, емейл: ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Повний текст судового рішення складено 24 березня 2026 року.

Суддя: Д.В.Цибульський