133/402/26
3/133/651/26

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
Іменем України

09.03.26 м. Козятин
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Дурач О.А., за участі ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , психолога та педагога комунального закладу «Ліцей № 3 Козятинської міської ради Вінницької області», свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та захисника адвоката Голуб Н.Є., розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 171091 від 07.02.2026 року, ОСОБА_1 , 07.02.2026 року, о 12 год. 50 хв., перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, психологічного характеру, а саме: не випускав його з дому до матері, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 171092 від 07.02.2026 року, ОСОБА_1 , 07.02.2026 року, о 12 год. 50 хв., перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство, психологічного характеру, а саме: не випускав її з дому до матері, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 173060 від 07.02.2026 року, ОСОБА_1 , 07.02.2026 року, о 12 год. 50 хв., перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , домашнє насильство, фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав та забороняв заходити в будинок, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 07.02.2026 року, його жінка ОСОБА_3 разом із своєю сестрою ОСОБА_5 та племінником ОСОБА_4 приїхали в гості, з часом взяли його сина ОСОБА_2 та насильно вивили його з дому на подвір`я, ОСОБА_1 кликав його, щоб він прийшов назад, але мати з сестрою тримали його за руки та не пускали до нього.
Хотів викликати поліцію, але ОСОБА_3 викликали її раніше нього, раніше вона вже забрала у нього свідоцтво про народження та закордонний паспорт сина.
Штовханини між ними не було, ближче чим на 1 метр до них ОСОБА_1 не підходив, бо знав що його дружина буде його звинувачувати, більше нічого цікавого не було.
Мати життям своїх дітей взагалі не цікавиться, хоче без згоди вивести сина ОСОБА_6 у невідомому напрямку.
Психологічного насильства відносно ОСОБА_3 ніколи не вчиняв, 07.02.2026 року, нічого не було з нею не розмовляв, знаходився в іншій кімнаті, знає що жінка хоче провокувати його тому умисно уникає її провокацій.
Викликали поліцію і змогли дітей вдома залишити. Дочка його ОСОБА_7 , вискочила з будинку та підбігла до ОСОБА_5 , яка тримала сина ОСОБА_6 за рукав і вона забрала його, була викликана поліція і ОСОБА_1 забрав сина до дому, дозволив всім йти до дому чекати приїзду поліції.
В хату не пускав ОСОБА_5 , яка з липня в 2025 року не проживає там, поїхала в Республіку Польщу, згодом приїхала на місяць, а в серпні 2025 року поїхала назавжди.
До 07.02.2026 року, за перший-другий місяці ОСОБА_3 приїжджала до дітей 4 рази, з жовтня по середину січня зовсім не приїжджала, в січні приїхала та приїжджала до них кожної п`ятниці, з дітьми спілкується 15-30 хв., 30 хв. це максимум.
Між ним та дружиною не ставилося питання, щоб вона забрала дітей, вона приїхала в гості, діти хочуть зі мною проживати, вони не хочуть їхати.
Діти перебувають на його утриманні, що підтверджується копіями рішень Виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 45 та № 46 від 29.01.2026 року, жодного фізичного чи психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вчиняв.
Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 06.02.2026 року була в Козятинській міській раді в Службі у справах дітей, проводила дітей, відчула що діти відносяться до неї «холодно», вважала, що на них здійснюється психологічний тиск та вплив зі сторони батька ОСОБА_1 , поїхала переночувати у сестри.
07.02.2026 року, приблизно о 10 або 11 годині приїхала разом із своєю сестрою ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_4 у гості до дітей та чоловіка, хотіли сходити погуляти.
ОСОБА_8 попросився погуляти з ОСОБА_6 , але ОСОБА_1 відмовив, після чого дійти пішли грати в комп`ютерні ігри, а вона з сестрою вирішили купити продуктів, після чого поїхати до дому, попросили ОСОБА_6 провести нас на що він погодився, ми голосно попередили ОСОБА_1 , що йдемо та ОСОБА_9 проведе їх до моста, потім чоловік почав голосно кликати ОСОБА_6 назад до дому, ОСОБА_3 запитала чоловіка, що сталося.
ОСОБА_3 хотіла, щоб до неї підійшов чоловік, але підійшла її донька ОСОБА_10 та стала вести ОСОБА_6 та всіх інших до хати, після чого підійшов ОСОБА_1 , який почав закривати двері хати перед її сестрою на що ОСОБА_3 викликала поліцію.
Підчас цих подій ОСОБА_9 плакав, племінник ОСОБА_8 спостерігав за цим, початку і він не відпускав ОСОБА_6 , але потім пустив.
Вважає, що ОСОБА_8 також є потерпілим у даній справі, бо покусав собі пальці, нервував, ОСОБА_9 при цьому продовжував плакати.
ОСОБА_7 відмовилася сидіти разом із нами в кімнаті, в очі не дивилися, все в них добре було до цих подій.
Чоловік емоційно зривався, вимикав мені інтернет, між ними були складні стосунки, а тому ОСОБА_3 поїхала від нього, але приїжджала до дітей.
ОСОБА_9 казав їй, що хоче поїхати до неї у гості на канікули, це було до даних подій.
Зазначила у матеріалах справи, що донька є учасником конфлікту, вважає, що недопустимим є втягувати її у справу і визнавати її потерпілою.
Щодо ситуації з її сином то вважає, що він мав право їх провести, але чоловік насильно заборонив йому це зробити.
Діти вимушені бути в дома.
Свідок ОСОБА_4 пояснив, що народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , навчається в 8-му класі, 31 ліцею міста Вінниці, 07.02.2026 року, приїхав разом із мамою ОСОБА_5 та тіткою ОСОБА_3 в гості до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 .
Грали разом із ОСОБА_6 в комп`ютерні ігри, потім вирішили збиратися та йти на залізничну станцію, ОСОБА_9 пішов проводжати нас.
ОСОБА_11 почав шукати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 злякалася та почала тримати ОСОБА_6 . 
Спочатку підійшла ОСОБА_7 та забрала ОСОБА_6 , потім підійшов його батько. Викликали поліцію. Сам момент як ОСОБА_7 забирала ОСОБА_6 він не пам`ятає, пригадує, що ОСОБА_7 та батько ОСОБА_6 були стривожені.
Мати ОСОБА_6 тримала його за куртку і вона злякалася ОСОБА_1 бо він голосно кричав «Олег підійди!».
ОСОБА_4 пропонував ОСОБА_6 прогулятися, він обрадувався, але ОСОБА_1 не дозволив йому. Перед цим грали в комп`ютерні ігри близько трьох годин.
Все розпочалося коли всі були на вулиці, спочатку все було добре.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що дану сім`ю, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , знає з народження, вони проживали у неї на протязі двох років.
Їхні діти, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вважали її дуже близькою людиною, гарно спілкувалися.
07.02.2026 року, приїхала разом із своїм сином та сестрою приїхали в гості до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , зайшли до хати, вона підійшла до ОСОБА_6 він зрадів, почали спілкуватися з ОСОБА_8 , він запропонував вийти погуляти з ОСОБА_6 , але його батько не дозволив.
ОСОБА_9 навіть не став до них, як ОСОБА_1 прийняв нас, діти у всьому слухають батька.
Купили продуктів харчування, вони сказали ОСОБА_13 позвати ОСОБА_14 , він відмовився, вони хотіли кудись піти прогулятися, але не пішли.
Потім пішли на електричку, ОСОБА_3 запропонувала своєму синові ОСОБА_6 провести її, він погодився, при виході з будинку ОСОБА_1 запитав «Ви куди?» на що вона голосно йому відповіла, що ОСОБА_9 йде їх проводжати, сестрі ОСОБА_6 сказала те саме.
Потім почули страшний крик « ОСОБА_9 йди сюди» від ОСОБА_1 та повернулися, сестра ОСОБА_15 почала агресивно забирати його, але ОСОБА_12 тримала його за куртку, бо знала, що коли він піде до батька то вона з ним не побачиться.
ОСОБА_16 , щоб ОСОБА_9 з ОСОБА_8 поспілкувалися.
ОСОБА_10 забрала ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_1 забрав його до дому. ОСОБА_12 сказала сестрі, щоб вона викликала поліцію. 
ОСОБА_7 свою маму в хату не пускала, ОСОБА_1 сказав ОСОБА_12 в хату не пускати.
Батько погано впливає на дітей, тому вони погано відносяться до своєї мами.
Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 07.02.2026 року вони приїхали, все було нормально, потім купили в магазині продуктів харчування та сіла грати з ОСОБА_4 в телефоні.
Надалі, ОСОБА_3 попросила їх провести, але він не хотів, проте його мати сказала, що визве поліції тому, що ОСОБА_1 не випускає його з хати, тому він погодився її провести, щоб мама не викликала поліцію.
Він пішов разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але батько почав кликати його назад, але ОСОБА_5 тримала його за куртку і не пускала до батька.
В той момент ОСОБА_2 не плакав та не боявся, а потім вони викликали поліцію та пішли в хату.
Батько не вчиняв насильство ні відносно нього ні відносно його матері ОСОБА_3 , він запитував чи хоче ОСОБА_2 їхати до матері, якщо так то він міг поїхати.
Його мати приїжджає до них раз в два тижні, потім тривалий час, більше місяця не проживала, а потім з останнього тижня кожен день приїжджала. 
Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що о 07.02.2026 року всі приїхали, все було добре, потім побачила маму та тьотю, після чого вона пішла до своєї кімнати та лягла на ліжко, бо не хотіла бачити свою матір.
Згодом ОСОБА_2 повернулася назад, вони, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , почали задавати базові питання, тьотя підійшла до неї та почала питати як справи, чому вона не хоче обніматися на що ОСОБА_10 відповіла що «Я не люблю обніматися».
ОСОБА_17 запитала її чи не хоче вона піти з ними, ОСОБА_10 відповіла що захворіла, бо не хотіла йти з ними, з часом вона почула шум в коридорі та побачила, що її мама та тьотя збиралися йти.
Спочатку ОСОБА_10 не поміти, що її брат, ОСОБА_9 , пішов із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , разом, замітивши це вона запитала батька куди прямує її брат разом з ними.
Батько відкрив двері будинку та став кликати ОСОБА_6 назад, але він разом із мамою і тіткою йшли далі, не зупинялися, ОСОБА_10 пішла за ними, що б забрати ОСОБА_6 назад, підійшовши до нього вона запитала його «Що вони тебе не пускають?» у відповідь ОСОБА_9 ствердно кивнув головою, тому ОСОБА_10 почала розжимати пальці тьоті, в цей момент підійшов її батько.
ОСОБА_10 разом з батьком забрали брата та пішли до хати, її мати та тьотя залишилися на вулиці та почали викликати поліцію, після чого мати також зайшла до будинку, чекати приїзду поліції.
Спочатку батько тьотю пускати в будинок не хотів, але потів впустив.
Тьотя казала, що батько ОСОБА_10 поганий.
ОСОБА_18 пояснила, що являється класним керівником ОСОБА_2 , його мати інтересується навчальним процесом у телефонному режимі, батько відвідує батьківські збори, дитина розвинута добре, додатково навчається в музичній школі. ОСОБА_1 не агресивний, якщо б відносно ОСОБА_6 вчинялося насильство то вона помітила тому, що він навчається під її класним керівництвом 2,5 роки, все в дитини добре. ОСОБА_1 являється учасником батьківського комітету класу де навчається його син, він гарний батько.
ОСОБА_2 вихована та розумна дитина, про свою маму нічого поганого не розказує.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Голуб Н.Є. пояснила, що в даному проваджені відсутні склади адміністративних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП відносно потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , психолог та педагог комунального закладу «Ліцей № 3 Козятинської міської ради Вінницької області» у судовому засіданні підтвердити волевиявлення дітей, діти не зазначали вчинення відносно них фізичного та психологічного насильства з боку батька, крім того діти прихильні до нього.
Додатково просить критично поставитися до показань ОСОБА_5 .
Психолог та педагог комунального закладу «Ліцей № 3 Козятинської міської ради Вінницької області» у судовому засіданні підтвердити відсутність тиску на дітей під час проведення допиту.
Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.
Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, передбачає адміністративну відповідальність, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи. 
Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дитина, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала дитина), - це особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що фізичне насильство – це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що економічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, надано:
- оригінали та копії протоколів про адміністративні правопорушення серії ГР № 171091, ГР № 171092, ГР № 173060 від 07.02.2026 року за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП;
- оригінал та копії протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 07.02.2026 року;
- оригінал та копії пояснень ОСОБА_19 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 07.02.2026 року;
- оригінал та копії пояснень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 07.02.2026 року;
- оригінал та копії пояснень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 07.02.2026 року;
- оригінал та копії пояснень ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 07.02.2026 року;
- оригінал та копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 07.02.2026 року;
- копії електронного рапорта Відділення поліції № 2 (м. Козятин) Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області Національної поліції України, серії ЄО № 1342 від 02.12.2025 року;
- оригінал та копії рапорта працівника поліції від 07.02.2026 року;
- копії заяв на отримання SMS-повідомлень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 07.02.2026 року.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 171091 від 07.02.2026 року, ОСОБА_1 , 07.02.2026 року, о 12 год. 50 хв., перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, психологічного характеру, а саме: не випускав його з дому до матері, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 171092 від 07.02.2026 року, ОСОБА_1 , 07.02.2026 року, о 12 год. 50 хв., перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство, психологічного характеру, а саме: не випускав її з дому до матері, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 173060 від 07.02.2026 року, ОСОБА_1 , 07.02.2026 року, о 12 год. 50 хв., перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , домашнє насильство, фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав та забороняв заходити в будинок, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.
Проте згідно матеріалів справи та пояснень її учасників у судовому засіданні вбачається, що шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не було завдано та відсутні достатні підстави вважати, що таку шкоду їм могло бути завдано, в контексті положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року.
Таким чином, в даному випадку відсутня об`єктивна сторона правопорушення у зв`язку з чим відсутні підстави зробити беззаперечний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.
Слід зазначити, що відповідно до вимог статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та Одрей Едвардз проти Сполученого Королівства/Pauland Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), в якому суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного суд вважає, що провадження у справі про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись статтею 9, 10, 122-4, 245, 247, 251, 280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративних правопорушень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.А. Дурач