ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого – судді Русєвої А.С.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Тищука В.В.,
захисника – Петрушенка В.В.
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 
12.04.2025 року о 23:57 год. у м. Одеса, пл. Привокзальна, буд. 2, керував транспортним засобом, а саме електросамокатом, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд пройшов на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 7510/0378. Результат позитивний – 0,86% проміле, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п./п. «а» п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не визнав та пояснив суду, що він керував елeктросамокатом, який в розумінні ПДР не є механічним транспортним засобом, а отже він не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення. Також, зазначив, що причини зупинки поліцейськими не було роз`яснено йому та їх дії не відповідали закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з чим, зупинка була незаконна, тому зібрані у справі докази вчинення правопорушення недопустимі. Крім того під час оформлення протоколу було оголошено повітряну тривогу, що також впливає на дпустимість зібраних доказів. Серед іншого ОСОБА_1 зазначив, що не довіряє результатам Драгеру, оскільки працював колись на повірці даних пристроїв. Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У судовому засідання захисник Петрушенко В.В. підтримав позицію ОСОБА_1 просив справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши притягуваного, захисника, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив докази, зібрані у справи, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. 
Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наступними доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №298849 від 13.04.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 12.04.2025 року о 23:57 год. у м. Одеса, пл. Привокзальна, буд. 2, керував транспортним засобом, а саме електросамокатом, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд пройшов на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 7510/0378. Результат позитивний – 0,86% проміле; 
- роздруківкою з приладу «Drager Alcotest 7510» ARLM – 0378, згідно якого результат огляду позитивний – 0,86 % проміле; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого під час огляду ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота і почервоніння очей, результат огляду на стан сп`яніння – 0,86% проміле; 
- відеозаписом з нагрудних реєстраторів працівників поліції, який повністю підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та на якому зафіксовано дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, зокрема керування притягуваним транспортним засобом, зупинку транспортного засобу, яким керував притягуваний, встановлення у нього ознак сп`яніння та пропозицію пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», на проходження якого ОСОБА_1 погодився та, пройшовши такий огляд, не висловив будь-яких заперечень щодо незгоди з позитивними результатами або можливої некоректної роботи зазначеного приладу.
Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.
Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 12.04.2025 року о 23:57 год. у м. Одеса, пл. Привокзальна, буд. 2, керував транспортним засобом, а саме електросамокатом, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд пройшов на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 7510/0378. Результат позитивний – 0,86% проміле.
З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п./п. «а» п. 2.9 ПДР, який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортирним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Що стосується тверджень сторони захисту на те, що електросамокат не є транспортним засобом, то суд визнає їх безпідставними, у зв`язку із чим зауважує на наступному.
Відповідно до п.1.10 ПДР транспортний засіб – пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Згідно з абз. 3 ч. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 № 2956-IX, який набрав чинності 23.03.2023, електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Тобто, вищевказаним законом електросамокати були віднесенні до категорії транспортних засобів і з дня набрання чинності цим Законом керування електросамокатом в стані сп`яніння або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, тягне відповідальність, встановлену статтею 130 КУпАП. При цьому захисник ОСОБА_2 будучи фахівцем в галузі права та діючим адвокатом, має бути обізнаним про внесення змін до законодавства України.
Що стосується тверджень сторони захисту, що співробітники поліції зупинили ОСОБА_1 безпідставно, суд не бере їх до уваги та зауважує наступне.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.
Згідно п.3 та п.4 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу.
Також необхідно зазначити, що внаслідок ведення на території України бойових дій та введення в Україні воєнного стану, зупинення транспортного засобу працівниками поліції з метою його візуального огляду на предмет наявності заборонених предметів, є достатньою підставою для здійснення зупинки транспортного засобу.
Під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. Більш того, суд наголошує, що сторона захисту, якщо вважала незаконними дії поліцейських під час зупинки ОСОБА_1 та оформлення матеріалів відносно нього, вправі самостійно була звернутись до відповідних органів, однак таких дій не вчиняла і таким правом не скористалась, а навпаки вдалась до використання таких тверджень з метою ухилення відповідальності за вчинене.
Суд також оцінює критично позицію щодо порушення поліцейськими права ОСОБА_1 на безпеку у зв`язку з оформленням адміністративних матеріалів, під час повітряної тривоги, оскільки ця обставина в цілому не спростовує доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. Крім того, слід відмітити, що на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, притягуваний не виказував намірів прослідувати в укриття чи убезпечити себе іншим чином, а тим більше не був жодним чином обмеженим в цьому.
Оцінюючи доводи ОСОБА_1 , щодо не згоди з результатами приладу «Drager Alcotest 7510» , суд зазначає, що зазначені доводи спростовуються дослідженим судом відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння та побачивши результати огляду не висловлює жодного заперечення щодо такого результату, не вказує на несправність цього приладу, не вимагав сертифікату на прилад, тощо, що безумовно свідчить, що з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 був згоден, що також підтверджується його особистим підписом в роздруківці результату огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який зроблений притягуваним без будь-яких заперечень. 
Відхиляючи доводи притягуваного про некоректну роботу приладу «Drager Alcotest 7510», суд наголошує на наступному.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Вказана норма є бланкетною та відсилає до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, яким встановлено, що міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» становить один рік.
Інструкція із експлуатації газоаналізатору Alcotest 7510 (що є у загальному доступі у режимі Інтернет), а саме її розділ Інтервали технічного обслуговування містить наступні положення. При необхідності: замініть батареї або замініть акумуляторні батареї принаймні один раз на 12 місяців. Сервісне обслуговування та градуювання приладу виконується тільки уповноваженим персоналом. Після градуювання (або регулювання відповідно до затверджених вимог) встановіть блокування пристрою та пломбу. Тобто, зазначена Інструкція не передбачає того, що перевірка калібровки має проводитись кожні 6 місяців.
З роздруківки газоаналізатору Alcotest 7510 встановлено, що останнє калібрування відбулося 27.11.2024 року, тоді як огляд ОСОБА_3 проведений 13.04.2025 року, після його зупинки 12.04.2025 року о 23:57 год., тобто в межах річного міжповірочного інтервалу, визначеного Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, у зв`язку з чим відсутні підстави сумніватись у правильності результатів огляду ОСОБА_3 за допомогою згаданого приладу.
За таких обставин, доводи ОСОБА_1 та його захисника про наявність підстав про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.
Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1 ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.
Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд – 

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва
Єдиний унікальний номер справи: №522/8953/25
Номер провадження №3/522/294/26
Головуючий суддя – Русєва А.С.