"16" лютого 2026 р.     

Справа №642/8271/25
Провадження №2/642/191/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Бородіної О.В.,
за участю секретаря Брус М.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлокомсервіс» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з утримання багатоквартирного будинку, споруд та прибудинкових територій у розмірі 19 051 грн. 28 коп.. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою споруд у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова. Багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова та перебуває у господарському віданні Комунального підприємства «Житлокомсервіс». ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачі є споживачами житлових послуг, що надаються підприємством.
Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. В свою чергу, відповідачі за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не сплачують, внаслідок чого за адресою: АДРЕСА_2 утворилась заборгованість.
З метою стягнення заборгованості Комунальне підприємство «Житлокомсервіс» зверталось до Ленінського районного суду м. Харкова, внаслідок чого: 04.08.2020 Ленінським районним судом м. Харкова ухвалено рішення - «Позовні вимоги підприємства задовольнити частково», а саме: стягнути солідарно з осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за період з 01.04.2017 по 01.03.2020 в сумі 9389,63 грн. (справа № 642/1666/20).
Однак дій щодо повної оплати заборгованості відповідачі не вчиняють у зв`язку з чим за даною адресою виникла заборгованість за періоди: з 01.03.2020 по 01.12.2025 у сумі 19051 грн. 28 коп. (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят одна грн. 28 коп.).
Невиконання відповідачами зобов`язань щодо оплати за спожиті житлові послуги є порушенням права позивача на належну оплату наданих послуг, що й послугувало підставою для звернення до суду з позовною заявою.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 29.12.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.
21 січня 2026 року від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідачі зазначили, що посилання позивача на те, що багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова та перебуває у господарському віданні КП «Житлокомсервіс» не відповідає дійсності. В дійсності в перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова включено житловий будинок АДРЕСА_1 , а не багатоквартирний. Даний житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до чинного законодавства, відноситься до житлового фонду територіальної громади міста Харкова. Відповідачі живуть у жилому приміщенні квартири посімейного заселення житловою площею 43,4 кв. м. у житловому будинку АДРЕСА_1 . Вважають, що вказаний житловий будинок та земельна ділянка, на якій він розташований (прибудинкова територія) є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Харкова, тягар їх утримання лежить на територіальній громаді міста Харкова, а отже вимоги до відповідачів щодо стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є безпідставною та необґрунтованою.
Також відповідачами було подано клопотання про перехід до розгляду цивільної справи із спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 22.01.2026 клопотання відповідачів про перехід до розгляду цивільної справи із спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.
02 лютого 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій було зазначено, що відповідачі та інші співвласники будинку АДРЕСА_1 , від послуг що надаються комунальним підприємством «Житлокомсервіс» не відмовлялись, акти-претензії чи інші докази ненадання послуг відповідачем не надано. При цьому, як Законом № 1875-IV (п. 1 ч. 3 ст. 20), так і Законом № 2189- VIII (п. 1 ч. 2 ст. 7) обов`язок укладення договору покладено не лише на виконавців житлово-комунальних послуг, а і на споживачів. Таким чином відповідач не звільняється від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги у разі не укладення договору у письмовій формі. Комунальне підприємство «Житлокомсервіс» зобов`язане відповідати за ухилення від виконання обов`язку споживачів (у тому числі відповідача) щодо укладення письмового договору. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «эПро житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
06 лютого 2026 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідачі не є співвласниками будинку, до того ж цей будинок не є багатоквартирним, а обліковується як житловий у житловому фонді Харківської міської територіальної громади, а тому позивачем послуги відповідачам взагалі не надавалися. На теперішній час об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою перебуває на балансі комунального підприємства «Житлокомсервіс» на підставі договору про передачу майна в господарське відання № 1288 від 28.02 2007 (чинний в редакції додаткової угоди від 01.09.2016) та обліковується як житловий будинок. Крім того, відповідач вважає, що між позивачем та відповідачами відсутні цивільно-правові відносини з питань утримання житлового будинку АДРЕСА_1 та його прибудинкової території, оскільки цей житловий будинок прийнято до комунальної власності та включено в перелік об`єктів комунальної власності Харківської міської територіальної громади, цей житловий будинок відноситься до житлового фонду Харківської міської територіальної громади, а також земельна ділянка (прибудинкова територія), на якій розміщений цей об`єкт комунальної власності є комунальною власністю Харківської міської територіальної громади.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, встановив наступне.
За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Положеннями ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Так, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , є споживачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються КП "Житлокомсервіс".
В матеріалах справи міститься інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади м. Харкова, згідно з якою відповідачі зареєстровані за вказаною адресою. (а.с. 18)
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2025 року відповідач ОСОБА_2 є власницею 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 16-17)
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 25.10.1996 за реєстраційним № 4-96-87721 відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Судом встановлено, що рішенням Харківської міської ради №69/06 від 26.07.2006 «Про створення комунального підприємства «Жилкомсервіс» та рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова» КП «Жилкомсервіс» створено та визначено виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків.
Рішенням 23 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 26.01.2024 № 522/24 Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» було перейменовано у Комунальне підприємство «Житлокомсервіс», що підтверджує Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.04.2024.
Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою споруд у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова.
Багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова та перебуває у господарському віданні Комунального підприємства «Житлокомсервіс».
Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України №1875-ІV від 24.06.2004 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Рішення Харківської міської ради № 69/06 від 26.07.2006 «Про створення комунального підприємства «Жилкомсервіс» та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова», відповідно до ч.2 ст. 633 Цивільного кодексу України Позивачем, 28.11.2006 року в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода», було опубліковано публічний договір про надання житлово-комунальних послуг № 95/1 (із змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках).
Згідно з вимогами ст. 633 ЦК України, публічний є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Виходячи з вимог зазначеної статті ЦК України, перелік послуг, по яким може бути укладено публічний договір, не є вичерпним.
Частиною 1 ст.639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими актами цивільного законодавства не передбачено укладання типового договору про надання житлово-комунальних послуг між управителем та споживачами, а також обов`язковість письмової форми договору про надання житлово-комунальних послуг, що підтверджується ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої договором вважається усний чи письмовий правочин між споживачем і виконавцем про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.
Відповідно до п. 22 Договору № 95/1 цей договір набирав чинності з 01 січня 2007 року та укладений згідно з ч. 3 ст.205, ст. ст. 642, 643 Цивільного кодексу України.
Згідно п. 22 публічного договору про надання житлово-комунальних послуг договір укладається строком на 3 роки і вважається продовженим на той самий строк, якщо за місяць до закінчення дії його терміну однієї зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору.
Судом встановлено, що відповідачі протягом місяця з дня опублікування договору, не звертався до КП «Жилкомсервіс» з відмовою укласти вказаний договір, або розірвати договір у зв`язку з невиконання його умов.
Тобто, публічний договір від 28.11.2006 (зі змінами, внесеними у 2007 і 2009 роках) про надання житлово-комунальних послуг, є чинним, а співвласники багатоквартирного будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в договірних відносинах з КП «Житлокомсервіс» і повинні здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової територій, відповідно до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифом.
Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова».
КП «Житлокомсервіс» (КП «Жилкомсервіс») виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, перелік яких затверджений рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова» (зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.01.2012 № 39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова»; рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 № 283 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова»), №318 «Про корегування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова від 11.05.2018 оскільки відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварії та її наслідків.
Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання, надання яких забезпечувало КП «Житлокомсервіс», з 01.07.2022 надає КП «ХТМ», у зв`язку зі змінами у діючому законодавстві України та набранням чинності з 01.07.2022 публічних договорів з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які були опубліковані КП «Харківські теплові мережі» на їх офіційному веб-сайті (www.hts.kharkov.ua). У зв`язку з чим, з 01.07.2022 дія договору призупинена, про що підписана додаткова угода.
Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем зливової каналізації, надання яких забезпечувало КП «Житлокомсервіс», з 01.05.2022 надає КП «Харківводоканал», у зв`язку зі змінами у діючому законодавстві України та набранням чинності з 01.05.2022 публічного договору про утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які були опубліковані КП «Харківводоканал» на їх офіційному веб-сайті (https://vodokanal.kharkov.ua). У зв`язку з чим, з 01.05.2022 дія договору призупинена, про що підписана додаткова угода.
КП «Житлокомсервіс» припинило нарахування відповідно до листів КП «ХТМ» та КП «Харківводоканал» про розірвання договірних відносин.
Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій.
Нарахування оплати за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій здійснюється відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529 (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів від 17 липня 2015 р. № 515) далі - Постанова.
Отже законодавством встановлений обов`язок споживачів сплачувати в повному обсязі спожиті комунальні послуги. Відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні зі споживача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3- 184цс14 та від 20 квітня 2016 року по справі № 6-2951 цс-15.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, та оплати таких послуг, їх надання здійснюється на підставі Типового договору про надання житлово-комунальних послуг, положення якого мають юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 вказаного Закону, споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
На підставі викладеного, у відповідачів виникли зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані позивачем комунальні послуги. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідачів як споживачів від оплати відповідних послуг.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц.
Згідно зі ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам.
Тарифи по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюються рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувався ними, в тому числі за утримання прибудинкової території.
Однак, відповідачі не виконують обов`язки, покладені на них чинним законодавством та Договором № 95/1, у зв`язку з чим за ними утворилася заборгованість перед КП "Житлокомсервіс" за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Відповідно до ст. ст. 64, 67, 68, 162 Житлового кодексу України, статтями 360, 526, 611, 815, 816 Цивільного кодексу України, статтею 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", п.п. 7-11, п.13 Договору 95/1, на відповідачів покладені обов`язки сплачувати кошти за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території у строки, встановлені договором або законом.
Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
У відповідності положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Матеріали справи свідчать про те, що позивачем виконувалися обов`язки з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, якими користувалася відповідачі, проте не здійснювали оплату їх вартості своєчасно та в повному обсязі.
За період з 01.03.2020 по 01.12.2025 за відповідачами утворилась заборгованість у сумі 19 051 грн. 28 коп.
Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
У відповідності положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З огляду на викладені обставини суд відхиляє доводи відповідачів про відсутність у них зобов`язань по оплаті комунальних послуг перед КП «Житлокомсервіс». 
На підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_2 , згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за період 01.03.2020 по 01.12.2025 загальна сума заборгованості складає 19 051 грн. 28 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості в матеріалах справи.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, що вони не користувались наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено.
Доводи відповідачів викладені у письмових заявах зводяться до помилкового трактування норм закону та понять.
В матеріалах справи також відсутні докази повного або часткового погашення заборгованості за надані комунальні послуги.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, докази оплати яких відсутні, визнаються обґрунтованими, оскільки відповідачами в порушення ст. 525, 526 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 68 ЖК України не оплатили отримані послуги.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
ухвалив :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Житлокомсервіс» - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь КП «Житлокомсервіс», (ЄДРПОУ 34467793) заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 березня 2020 року по 01 грудня 2025 року в розмірі 19051 (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят одна) грн. 28 коп..
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь КП «Житлокомсервіс», (ЄДРПОУ 34467793) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн., тобто по 757 грн. з кожного. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.02.2026 року.

Суддя О.В. Бородіна