Справа № 570/5163/25
Номер провадження 2-о/570/43/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2026 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:
судді Гнатущенко Ю.В.
з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.
представника заявниці - адвоката Пилипчук Л.М. в судовому засіданні 27.03.2026 р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, -
в с т а н о в и в:
10.10.2025 р. заявниця ОСОБА_1 звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області із заявою, у якій просить встановити факт її проживання разом з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. 
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що з вересня 2014 року постійно проживала та станом на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з нею проживав та був зареєстрований ОСОБА_2 , який і був зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок з 2008 року належав батькові заявниці та у 2021 році був набутий нею у приватну власність за договором дарування.
ОСОБА_2 є далеким родичем ОСОБА_1 . Зважаючи на той факт, що у ОСОБА_2 відсутні близькі родичі, батько заявниці поселив його у належне йому на праві приватної власності майно, а сама заявниця з вересня 2014 року постійно проживала разом з ним, вела спільне господарство, готувала їжу, опікувалася ним, зважаючи на його незадовільний стан здоров`я - здійснювала догляд.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. З метою реалізації права на спадкування заявниця звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюка Федора Павловича, який 26.09.2025 за №270/01-16 надав роз`яснення, в якому було повідомлено, що відповідно до пп.3.19-3.20 п.3 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив відмову від неї. Згідно з даними Спадкового реєстру станом на 26.09.2025 року спадкова справи до майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася, тобто жодних заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не подавалося. При цьому заявниці роз`яснено її право звернення до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`ю не менш ніж п`ять років.
Відтак, заявниця була змушена за захистом своїх прав звернутися до суду.
Метою встановлення факту проживання однією сім`єю є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту. При цьому, заявниця зазначає, що спір щодо спадкового майна відсутній.
Зважаючи на відсутність спадкоємців, заявниця ОСОБА_1 вважає, що заінтересованою особою у цій справі є Олександрійська сільська рада.
В обґрунтування заяви заявниця також наводить ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, ч.ч. 2,4 ст.3 СК України, ст.ст. 4, 293, 315-319 ЦПК України, постанову Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування».
Ухвалою суду від 17.11.2025 р. у справі відкрито провадження, витребувано докази у приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюка Ф.П.
Ухвалою суду від 22.12.2025 р. за клопотанням представника позивача витребовувалася з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інформацію про зареєстровані об`єкти нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У судовому засіданні представник заявниці – адвокат Пилипчук Л.М. пояснила, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав спадкодавцю ОСОБА_2 , а згодом був відчужений батьку заявниці, який в подальшому було подаровано самій заявниці ОСОБА_1 . Водночас, спадкодавець ОСОБА_2 продовжив проживати у вказаному будинку разом із заявницею ОСОБА_1 , яка проживає за вказаною адресою приблизно з 2014 року. Станом на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 заявниця ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем більше п`яти років, здійснювала за ним догляд у зв`язку із його станом здоров`я, мала спільний побут з ним. Таким чином, відповідно до ст.1264 ЦК України заявниця є спадкоємицею четвертої черги. Інші спадкоємці ОСОБА_2 відсутні.
Також, як зазначила представник заявниці, спадкова маса складається із двох земельних ділянок, розташованих на території Новоукраїнської сільської ради. 
Представник заінтересованої особи Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області Гуц О.О. у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання вх.№22914 від 01.12.2025 р. у якому просить розглядати справу без участі заінтересованої особи.
Вислухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04.10.2019 р. Виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис про смерть №39 від 04.10.2019 р.
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №82691622 від 26.09.2025 р., спадкова справа щодо спадщини ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заводилася.
Також відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83546560 від 09.12.2025 р., спадкова справа щодо спадщини ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , інформація відсутня.
Як вбачається із довідки Відділу забезпечення надання адміністративних послуг Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 428 від 23.09.2025 р., померлий ОСОБА_2 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Факт проживання заявниці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується також наявним у матеріалах справи витягом з реєстру Олександрійської територіальної громади Рівненського району Рівненської області №2025/011980654 від 21.08.2025 р.
Також заявницею подано разом із заявою Акт обстеження на предмет фактичного проживання/не проживання від 02.10.2025 р., складеного зі слів сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 депутатом сільської ради Т.Писарчук, затверджений рішенням сесії Олександрійської сільської ради від 07.02.2025 р. №2760.
У зазначеному Акті комісією встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , 1996 р.н., постійно проживає з вересня 2014 року до цього часу. Разом з нею проживав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким ОСОБА_1 вела спільне господарство та здійснювала догляд за ним до його смерті.
Обставини, викладені у Акті обстеження на предмет фактичного проживання/не проживання від 02.10.2025 р., також підтверджено показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні 18.12.2025 р.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Зважаючи на наведене, факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 з вересня 2014 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_4 є доведеним належними, достатніми та допустимими доказами.
Водночас, суд наголошує на тому, що пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У заяві ОСОБА_1 вказує, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 є необхідність реалізації заявницею права на оформлення спадкового майна як спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом.
Спадкове майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , складається із:
- земельної ділянки площею 2,587 га, кадастровий номер 5624687000:04:001:0062, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Рівненська область, Рівненський район, Новоукраїнська сільська рада, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №057314, виданим 21.05.2010 р. Рівненською районною державною адміністрацією, та витягом із Державного земельного кадастру про вказану земельну ділянку №НВ-9958855362026 від 26.03.2026 р.;
- земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер 5624687000:06:000:0153, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Рівненська область, Рівненський район, Новоукраїнська сільська рада, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №057315, виданим 21.05.2010 р. Рівненською районною державною адміністрацією.
Перебування іншого майна у власності спадкодавця ОСОБА_2 судом не встановлено.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування " 30.05.2008 р. №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу.
Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч.1 та ч.2ст 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18)).
Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суди враховують норми частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен настати на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Подібні за змістом висновки виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Необхідною умовою для встановлення заявленого факту є доведеність факту спільного проживання заявниці та спадкодавця, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років.
Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 25 березня 2024 року у справі № 243/1073/23 (провадження № 61-18172св23).
У постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19), від 13 травня 2024 року у справі № 727/8026/23 (провадження № 61-5139св24) визначено, що для встановлення факту спільного проживання необхідною умовою є, зокрема, неперебування осіб в іншому шлюбі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки від цього залежить подальша реалізація прав заявниці на спадкове майно.
Враховуючи викладені обставини, підтверджені належними та достатніми доказами, в їхній сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, а тому така заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 81, 89, 315, 319 ЦПК України, суд, 
у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про встановлення факту проживання однією сім`єю - задоволити повністю. 
Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Заінтересована особа: Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області, адреса: вул. Свято-Преображенська, буд.66, с. Олександрія, код ЄДРПОУ 04387119.

Суддя: Гнатущенко Ю.В.