Справа № 536/2039/25
Провадження № 2/536/172/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Реки А.С.,
за участі секретаря судового засідання Черненко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

Встановив:
Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.01.2025 року ОСОБА_1 уклав з Банком кредитний договір № ABH0CT155101736020915691, відповідно до якого позивачем було надано кредит в розмірі 20000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою процентів за користуванням кредиту у розмірі 85% щорічно. Відповідач свої зобов`язання по сплаті кредиту не виконав, у зв`язку з чим станом на 28.08.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 18940,07 грн., яка складається із загальної заборгованості по тілу кредиту – 15017,83 грн., заборгованості за процентами – 3619,16 грн. та заборгованості за пенею – 303,08 грн. За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 18940,07 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2025 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
В провадження суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Зачепіло З.Я., у якому остання заперечує проти позовних вимог з огляду на наступне. Банком надано розрахунок заборгованості за договором та виписки по рахунку, однак наявність розрахунку заборгованості за договором є недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки розрахунок та умови кредитування є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б перевірити правильність нарахування відсотків позивачем. Вважає, що банк при укладенні договору із відповідачем не дотримав вимог, передбачених діючим законодавством про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які він вважав узгодженими. Окрім того, позивачем нараховувалась пеня у період воєнного стану, що є неправомірним.
Представник позивача надав відповідь на відзив, у якому не погоджується з доводами представника відповідача, оскільки заявлені позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами та стороною відповідача не були спростовані, а тому просить задовольнити позов у повному обсязі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив суд провести розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Зачепіло З.Я.у судове засідання не з`явилися, від представника надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором, а також положеннями Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, що 25 квітня 2023 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та став клієнтом позивача (а.с.7).
У паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка» від 04 січня 2025 року визначені основні умови кредитування, відповідно до яких: тип кредиту - беззалоговий; сума кредиту – 20000 грн.; строк кредитування - 12 місяців; мета отримання кредиту – придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; процентна ставка – 85% річних; тип процентної ставки – фіксована; орієнтовна загальна вартість кредиту – 30449,25 грн.; реальна річна процентна ставка – 129,88%, пеня у розмірі 0,07%( не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочки (а.с.9 з/б-10). Вказаний паспорт підписаний відповідачем шляхом накладення простого електронного підпису ідентифікатором, яким він підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних умов кредитування.
Заява про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101736020915691 від 04 січня 2025 року, що була підписана електронним підписом відповідача, містить аналогічні умови кредитування, що були зазначені у паспорті споживчого кредиту. Окрім того, відповідач погодився, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Примірники отримав, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с.10 з/б-11).
Позивач АТ «Акцент-Банк» належним чином виконав умови вищевказаного кредитного договору та перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 20000 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 04 січня 2025 року, випискою по кредиту відповідача та випискою по картці (а.с.14, 14 з/б, 55 з/б-70).
Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 станом на 28 серпня 2025 року становить 18940,07 грн., з яких: 15017,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3619,16 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 303,08 грн. – заборгованість за пенею (а.с.13 з/б).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором №ABH0CT155101736020915691 від 04 січня 2025 року, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту – 15017,83 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками – 3619,16 грн. 
В той же час, за вимогами п.18 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені за період з 05 квітня 2025 року по 28 серпня 2025 року в сумі 303,08 грн. необхідно відмовити, в зв`язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №ABH0CT155101736020915691 від 04 січня 2025 року в розмірі 18636,99 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту – 15017,83 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками – 3619,16 грн. 
Твердження представника відповідача про відсутність у Анкеті-заяві даних про отримання відповідачем кредиту та інформації про кредитний ліміт, відсоткову ставку судом відхиляється, оскільки, як вбачається з досліджених судом Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101736020915691 від 04 січня 2025 року та паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» від 04 січня 2025 року, між кредитором та позичальником були визначені основні умови кредитного договору, зокрема і щодо суми кредиту та процентів за користування кредитором. Позивач свої зобов`язання виконав, що підтверджується меморіальним ордером від 04 січня 2025 року, випискою по кредиту відповідача та випискою по картці. Таким чином, позивачем належним чином доведено існування у відповідача кредитної заборгованості, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 18636,99 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 81, 89, 128, 131, 136, 141, 247, 258-259, 263, 265, 268, 276, 277, 279, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 203, 207, 215, 526, 527, 530, 610, 628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України суд,- 

Ухвалив:
Позов Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного Товариства «Акцент Банк», код ЄДРПОУ 14360080, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, будинок 11, заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101736020915691 від 04 січня 2025 року у розмірі 18636 (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 99 коп. та судовий збір в розмірі 2383 (дві тисячі триста вісімдесят три) грн. 39 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач – Акціонерне Товариство «Акцент Банк», код ЄДРПОУ 14360080, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, будинок 11.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя	А. С. Река