ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 757/61524/21-ц
провадження № 61-2844св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністюІнформаційне агентство «Українські новини»,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року в складі судді Остапчук Т. В. та постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року в складі колегії суддів: Верланова С. М., Нежури В. А., Поліщук Н. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У листопаді 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовомдо   ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністюІнформаційне агентство «Українські новини» (далі - ТОВ Інформаційне агентство «Українські новини»), у якому просив:
- визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права   ОСОБА_1 на повагу до честі, гідності та на недоторканість ділової репутації, інформацію, а саме: «Київські чиновники, які відповідальні за транспортну сферу, все активніше і активніше вимагають від перевізників хабар за можливість працювати в столиці. В першу чергу я хочу сказати про заступника голови КМДА  ОСОБА_3 . Цейчиновник вирішив обкласти приватнихперевізників даниною та брати по 200 гривень готівкою з кожного автобусу і в середньому за місяць це складає 6, 5 млн гривень. До нас з такою пропозицією звернулись радники пана ОСОБА_4 , це ОСОБА_5 , а також начальник комунальної служби ОСОБА_1 . Коли ми спитали у цих, так званих ходаків, де нам брати кошти на ці хабарі? На що нам поступила пропозиція що ми можем і вони будуть підтримувати нас в цьому, коли ми будемо піднімати вартість проїзду, навіть вище ніжв Київпастрансі. Тим перевізникам,які відмовились іти на їхні умови, сказали, щоз ними розірвуть договори, а договори, вони якраз, фактично і дають можливість і дозвіл працювати у місті.», поширену  ОСОБА_2 на прес-конференції «Проблеми та перспективи розвитку транспортної галузі м. Києва», відеозапис якої оприлюднений на YouTube-каналі «Інформаційне агентство Українські Новини», який належитьТОВ Інформаційне агентство «Українські Новини», за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 та його переглянули 1422 рази;
- зобов'язати ОСОБА_2 протягом десяти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 у той самий спосіб, в який вона була поширена, а саме: шляхом проведення прес-конференції в прес-центрі ТОВ Інформаційне агентство «Українські Новини», на якій зачитати без будь-яких скорочень резолютивну частину рішення суду у цій справі;
- зобов`язати ТОВ Інформаційне агентство «Українські Новини» протягом десяти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 у той самий спосіб, в який вона була поширена, а саме: шляхом проведення прес-конференції в прес-центрі ТОВ Інформаційне агентство «Українські Новини» за участю ОСОБА_2 та публікації на YouTube-каналі «Інформаційне агентство Українські Новини», що знаходиться за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 який належить ТОВ Інформаційне агентство «Українські новини», відеозапису з цієї прес-конференції, на якій зачитано резолютивну частину рішення суду у цій справі.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що 19 жовтня 2021 року ОСОБА_2 провів прес-конференцію «Проблеми та перспективи розвитку транспортної галузі м. Києва», на якій була оприлюднена негативна недостовірна інформація про позивача, яка завдає шкоди його особистим немайновим правам. Вказаний захід був проведений на платформі ТОВ Інформаційне агентство «Українські новини» та відеозапис цього заходу було оприлюднено на YouTube-каналі Інформаційне агентство «Українські новини», що належить ТОВ Інформаційне агентство «Українські новини».
ОСОБА_1 вважав, що висловлена інформація є недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію й фактично є звинуваченням у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого статтею 189 КК України, а використані  ОСОБА_6 мовно-стилістичні засоби свідчать про те, що поширена інформація викладена не у формі суджень, а у формі фактичних тверджень. Вказував, що згідно з чинним законодавством саме на відповідача покладено обов`язок довести, що поширена ним відносно позивача інформація є достовірною, чого ОСОБА_2 здійснено не було.
Позивач вказував, що будь-яких кримінальних проваджень стосовно нього не існує, тому ОСОБА_2 порушено гарантоване Конституцією України право ОСОБА_1 на заборону звинувачення у вчинені злочину поза межами судового провадження та відповідного вироку суду. 
Короткий зміст судових рішень судівпершої та апеляційної інстанцій
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з недоведеності позову. Зазначав, що висловлювання ОСОБА_2 стосувались оцінки факту, а інформація, повідомленавідповідачем на конференції, є достовірною. Позивач не довів, що розповсюджена інформація призвела до негативних наслідків, що дискредитує його або завдає реальної шкоди правам чи інтересам.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року в мотивувальній частині змінено, викладено її в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний погодився з висновком суду першої інстанції про те, що здійснені відповідачем висловлювання стосувались саме оцінки факту (є фактичним твердженням). Разом з тим вважав помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що інформація, повідомлена ОСОБА_2 на конференції, є достовірною.
Суд апеляційної інстанції, змінюючи судове рішення в мотивувальній частині, зазначив, що заява ОСОБА_2 є абстрактною, одночасно стосується кількох осіб, без чіткого виокремлення та констатування, які саме протиправні дії вчиняв безпосередньо    ОСОБА_1 , відтак, без чіткої конкретики доведення поширення ОСОБА_2 фактичних тверджень саме стосовно ОСОБА_1 неможливо беззаперечно встановити, що така інформація стосується саме позивача.
На думку суду, наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні позову, так як позивачем не доведено порушення відповідачами його прав.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У лютому 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Пушок С. В. засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року й ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували норми матеріального права (статтю 277 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 30 Закону України «Про інформацію»), не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 08 травня 2018 року в справі № 369/1052/16-ц, від 20 травня 2019 року в справі № 591/7099/16-ц, від 05 червня 2019 року в справі № 727/8388/17, від 20 січня 2021 року в справі № 757/45270/19-ц, від 24 лютого 2021 року в справі № 727/8388/17, від 17 березня 2021 року в справі № 761/38583/19.
Заявник, зокрема, посилається на те, що судами не здійснено оцінку доказів, наданих на підтвердження недостовірності поширеної відповідачем ОСОБА_2 інформації.
Також вважає, що висновки апеляційного суду не відповідають обставинам справи, оскільки у своєму виступі на прес-конференції ОСОБА_2 зазначив інформацію, яка є достатньою для ідентифікації певної особи. Крім того, посилається на непослідовність та суперечливість позиції апеляційного суду щодо висловлених відповідачем тверджень. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Печерського районного суду м. Києва.
10 квітня 2024 року справа № 757/61524/21-ц надійшла до Верховного Суду.
ОСОБА_2 через представника ОСОБА_7 подав відзив на касаційну скаргу, у якому зазначає, що скарга не підлягає задоволенню.
ТОВ Інформаційне агентство «Українські новини» у встановлений судом строк відзив на касаційну скаргу не подало.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
Суди встановили, що ОСОБА_1 згідно з розпорядження від 27 вересня 2021 року № 845 з вересня 2021 року працює на посаді начальника Комунальної служби перевезень виконавчого органу Київської міської ради.
19 жовтня 2021 року ОСОБА_2 провів прес-конференцію «Проблеми та перспективи розвитку транспортної галузі м. Києва». Указаний захід був проведений на платформі ТОВ Інформаційне агентство «Українські новини», відеозапис заходу було оприлюднено на YouTube-каналі Інформаційне агентство «Українські новини».
На прес-конференції ОСОБА_2 було висловлено таку інформацію: «Київські чиновники, які відповідальні за транспортну сферу, все активніше і активніше вимагають від перевізників хабар за можливість працювати в столиці. В першу чергу я хочу сказати про заступника голови КМДА ОСОБА_3 . Цей чиновник вирішив обкласти приватних перевізників даниною та брати по 200 гривень готівкою з кожного автобусу і в середньому за місяць це складає 6, 5 млн гривень. До нас з такою пропозицією звернулись радники пана ОСОБА_4 , це ОСОБА_5 , а також начальник комунальної служби ОСОБА_1 . Коли ми спитали у цих, так званих ходаків, де нам брати кошти на ці хабарі? На що нам. поступила пропозиція, що ми можем і вони будуть підтримувати нас в цьому, коли ми будемо піднімати вартість проїзду, навіть вище ніж в Київпастрансі. Тим перевізникам, які відмовились іти на їхні умови, сказали, що з ними розірвуть договори, а договори, вони якраз, фактично і дають можливість і дозвіл працювати у місті.»
Також встановлено факт існування досудового розслідування у кримінальному провадженні № 62021100010001107 від 01 листопада 2021 року, яке здійснюється першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань. Згідно з витягом з ЄРДР ОСОБА_5 підозрюється у вимаганні неправомірної вигоди за нестворення штучних перешкод у фінансово-господарській діяльності суб`єкта господарювання. Кримінально-правова кваліфікація: частина третя статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
27 липня 2022 року на сайті Офісу Генерального прокурора висвітлено новину: «270 тисяч доларів США за дозвіл на пасажирські перевезення - викрито посадовця КМДА та керівника держпідприємства».
Також 27 липня 2022 року на сайті Державного бюро розслідувань висвітлено новину: «ДБР затримало посадовця КМДА, який систематично брав данину з київських автоперевізників на сотні тисяч доларів».
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свогоособистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до статті 34 Конституції України кожномугарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів, яке включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.
За приписами статті 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).
Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, встановити факт поширення недостовірної інформації та факт того, що поширена інформація стосується саме особи позивача і що поширена інформація порушує особисті немайнові права особи позивача або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, при цьому саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем.
Частинами першою, другою статті 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містятьфактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені які такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використаннямовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуваннюта доведенню їх правдивості.
Таким чином, предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які не можна перевірити щодо їх відповідності, дійсності, на відміну від перевірки істинності фактів, і спростувати.
У цій справі апеляційний суд встановив, що зі змісту поширеної 19 жовтня 2021 року відповідачем   ОСОБА_2 на прес-конференції інформації неможливо беззаперечно встановити, що така інформація стосується саме позивача, оскільки заява ОСОБА_2 є абстрактною, одночасно стосується кількох осіб, у ній чітко не вказано, які саме протиправні дії вчиняв безпосередньо ОСОБА_1 , ця заява та її назва стосується здійсненої відповідачем оцінки дій відповідальних за транспортну сферу Київських чиновників.
Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не доведенопорушення його прав поширеною відповідачем ОСОБА_2 інформацією, оскількинеможливо підтвердити, що зазначенаінформація стосується саме ОСОБА_1 . Наведені обставини суд вважав самостійною підставою для відмови в позові.
Верховний Суд з таким висновком погоджується та вважає, що апеляційним судом було надано належну правову оцінку характеру оспорюваної інформації та правильно з'ясовано, що вона немістить конкретних фактичних тверджень саме щодо позивача ОСОБА_1 , тобто не порушуєнемайнових прав останнього.
Колегія суддів відхиляє доводи заявника про неврахування судами висновків, викладених у наведених в касаційній скарзі постановах Верховного Суду, оскільки висновки у вказаних справах та встановлені фактичні обставини є іншими у порівнянні зі справою, яка переглядається. У кожній із цих справ суди виходили з конкретних обставин справи та наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками судів стосовно встановлених обставин справи та стосуються переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов'язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їхнього скасування.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову апеляційного суду залишити без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Печерськогорайонного суду м. Києва від 11 травня2023 рокув незміненій приапеляційному переглядічастині та постановуКиївського апеляційного суду від 16 січня2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:  М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко