П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року м. Київ
Справа № 752/2435/25
Провадження № 22-ц/824/4061/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Стрижеуса А. М., 
суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

сторони: позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , подану адвокатом Чучковською Анною Вячеславівною на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 11 липня 2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №322.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2025 року справу передано на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва.
16 травня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання.
03 жовтня 2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зустрічна позовна заява представника ОСОБА_2 - адвоката Чучковської А.В., в якій просить суд:
- розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 11 липня 2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №322.
- стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання в розмірі 4000 грн щомісячно починаючи з дня подання позову і довічно.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - повернуто ОСОБА_2 ..
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що з довідки про доставку електронного документу, представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Чучковській А.В., копію ухвали про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету 09 вересня 2025 року.
Відтак, зустрічний позов подано з пропуском строку, встановленого ч.1 ст.193 ЦПК України.
Крім того судом встановлено, що предметом первісного позову є розірвання шлюбу, тоді як у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 заявлено вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Відтак, суд прийшов до висновку, що первісний позов та вимога за зустрічним позовом про стягнення аліментів не є взаємопов`язаними і спільний їх розгляд не є доцільним, а також задоволення зустрічного позову в частині стягнення аліментів не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову про розірвання шлюбу та призведе до затягування розгляду справи.
Що стосується вимоги за зустрічним позовом про розірвання шлюбу, то вона взагалі є тотожною із вимогою первісного позову.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_2 - адвокат Чучковська А.В. подала апеляційну скаргу. Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Зокрема посилається на те, що помилково дійшов висновку про пропуск строку для подання зустрічного позову. 
Зазначає, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви відповідач не отримував, а тому 08 вересня 2025 року сторона відповідача звернулася до суду з клопотанням про переведення матеріалів справи у електронну форму, надання доступу до матеріалів справи та ознайомлення з ними.
09 вересня 2025 року до електронного кабінету представника ОСОБА_2 суд першої інстанції надіслав копію ухвали про відкриття провадження у справі від 20 травня 2025 року. При цьому станом на 19 вересня 2025 року доступу до матеріалів справи в електронній формі стороні відповідача надано не було. 
Відповідно до матеріалів справи, у приміщенні суду сторона відповідача ознайомилася 22 вересня 2025 року, а тому визначений 15-денний строк для подання відзиву/зустрічного позову спливає 07 жовтня 2025 року. 03 жовтня 2025 року до суду був подано зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання подружжя.
Клопотання про переведення справи в електронну формі та надання можливості ознайомитися зі справою через підсистему «Електронний суд» суд проігнорував, що свідчить про обмеження права особи на доступ до правосуддя. З текстом позовної заяви сторона апелянта ознайомилася 22.09.2025 року, а тому раніше ніж після ознайомлення з текстом позову апелянт не мав можливості вирішити питання про доцільність подання зустрічного позову.
Також висновок суду про те, що спільний розгляд первісного та зустрічного позовів не є доцільним та призведе до затягування розгляду справи, є передчасним.
Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі необґрунтована недоцільність первісного та зустрічного позовів. Затягування розгляду справи викликано не поданням зустрічного позову, а порушенням судом своїх процесуальних обов`язків, ненадання своєчасно доступу до матеріалів справи в електронній формі тощо, а також зловживанням позивачем своїми процесуальними правами, яка подала позов про розірвання шлюбу до неповноважного суду.
Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходив.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 березня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
За правилами частини 2 статті 369 ЦПК України, апеляційній скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви суд першої інстанції зокрема виходив з того зустрічний позов подано з пропуском строку, встановленого ч.1 ст.193 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Право відповідача на пред`явлення зустрічного позову є одним із проявів принципу диспозитивності, який полягає у тому, що особи, які беруть участь у справі, вільно розпоряджаються своїми процесуальними правами. Це включає право ініціювати судовий процес, визначати предмет і підстави позову, змінювати, доповнювати, відмовлятися від позовних вимог, укладати мирову угоду, оскаржувати судові рішення тощо.
Отже, відповідач самостійно вирішує, чи скористатися цим правом для захисту своїх інтересів у вже існуючому процесі, пред`явивши власні вимоги до позивача.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що принцип диспозитивності не є абсолютним і може бути обмежений законом.
Частина 1 статті 193 ЦПК України чітко визначає строк, протягом якого відповідач має право пред`явити зустрічний позов: «Відповідач має право пред`явити зустрічний позов протягом строку для подання відзиву».
Учасники цивільного процесу зобов`язані дотримуватися встановлених законом процесуальних строків (п.6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України). Недотримання цих строків тягне за собою передбачені законом наслідки.
Встановлення чіткого строку для подання зустрічного позову є законним обмеженням принципу диспозитивності, спрямованим на забезпечення процесуальної рівності сторін, належної організації судового процесу та своєчасного розгляду справи. Недотримання цього строку тягне за собою передбачений законом наслідок згідно з ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року відкрито провадження у справі відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
21 травня 2025 року копія ухвали разом із судовою повісткою була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації відповідача, проте 13 червня 2025 року поштова кореспонденція повернулася до суду без вручення з відміткою «за заявою відправника /адресата».
24 червня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Чучковська А.В. подала до Солом`янського районного суду м. Києва заяву про відвід судді Аксьонової Н.М.
18 серпня 2025 року на адресу відповідача ОСОБА_2 судом була надіслана судова повістка рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації відповідача, проте 05 вересня 2025 року поштова кореспонденція повернулася до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
02 вересня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Чучковська А.В. через підсистему «Електронний суд» подала до Солом`янського районного суду м. Києва заяву про надання доступу до електронної справи № 752/2435/25, переведення в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, забезпечити її участь як представника в судовому засіданні 08 вересня 2025 року в режимі відеоконференції. 
08 вересня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Чучковська А.В. через підсистему «Електронний суд» подала до Солом`янського районного суду м. Києва заяву відкладення розгляду справи, а також просила про надання доступу до електронної справи № 752/2435/25, переведення в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, забезпечити її участь як представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
З довідки Солом`янського районного суду м. Києва про доставку електронного документу представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Чучковській А.В. вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету 09 вересня 2025 року 0 19:07:36..
Відповідно до п. 2 ч.6 ст. 272 ЦПК України день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Відповідно п.п.2 п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Таким чином, копія ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року вважається врученою відповідачу 10 вересня 2025 року.
Тобто з 10 вересня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Чучковська А.В. була обізнана про ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій роз`яснено про право відповідача подати до суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, одночасно надіславши копію відзиву з доданими до нього документами позивачу, надавши суду докази такого надіслання.
Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Однак із зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів звернувся 03 жовтня 2025 року.
Тобто зустрічна позовна заява ОСОБА_2 , подана з порушенням вимог частин першої статті 193 цього Кодексу - з пропуском строку на її подання.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач ОСОБА_2 не пред`явив зустрічний позов у строк для подання відзиву, не довів, що він пропустив цей строк з поважних причин, тому суд обґрунтовано повернув зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 . 
Доводи апеляційної скарги, про те, що сторона відповідача ознайомилася з матеріалами справи 22 вересня 2025 року, а тому визначений 15-денний строк для подання відзиву/зустрічного позову спливає 07 жовтня 2025 року не заслуговують на увагу, оскільки строк подання відзиву та зустрічного позову починає відраховуватись не з моменту ознайомлення з матеріалами справи, а з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, якою визначено строк подання відзиву. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків ухвали суду першої інстанції.
Встановивши, що зустрічна позовна заява подана із пропуском встановлено строку, зважаючи на відсутність поважних причин для його поновлення, адже доказів на підтвердження відповідних обставин відповідачем не надано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення зустрічної позовної заяви з підстав визначених ч. 1 ст. 193 та ч. 3 ст. 194 ЦПК України
Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вище наведене, ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 35, 374, 375, 367, 368, 381, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , подану адвокатом Чучковською Анною Вячеславівною - залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач 

О. І. Шкоріна