Справа № 278/448/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Буткевича М.І., розглянувши цивільну справу за позовом, поданим представником позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,
в с т а н о в и в:
Представник позивачки звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки вказала наступне.
Позивачка являється рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок колись був придбаний матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в 1972 чи 1973 році (точно дати позивачка не пам`ятає) на підставі тоді чинного законодавства. Відповідно, ОСОБА_5 з дітьми були зареєстровані, прописані в погосподарську книгу: мати голова двору, і з нею діти. 
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На той час ОСОБА_3 вже не проживав з матір`ю.
Після смерті брата ОСОБА_3 постало питання спадкування. ОСОБА_3 за життя залишив заповіт на ім?я позивачки. Єдиною спадкоємицею ОСОБА_3 є позивачка.
До складу спадщини увійшов будинок АДРЕСА_1 (земельна ділянка не приватизована), побудований до 1992 року.
Позивачка звернулись до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Муревич І.О. із заявою про вступ у спадщину після смерті брата та надала наявні у неї документи.
В процесі оформлення спадщини виявилось, що право власності на будинок АДРЕСА_1 у визначеному на сьогодні законом порядку не було зареєстровано за померлим ОСОБА_3 .
Згідно постанови нотаріуса від 03.01.2026 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її брата у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.
За вказаних вище обставин, єдиний вихід для захисту прав позивачки та отримання належної їй спадщини за законом є звернення до суду з проханням про визнання право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки інші засоби отримання належного їй в порядку спадкування майна вичерпані.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в загальному порядку та визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив (а.с. 24).
Від представника позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та без участі позивачки.
Представником відповідача до суду була скерована заява про розгляд справи у відсутності представника.
За таких обставин та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 з актовим записом № 18 (а.с. 6).
ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_6 після укладення шлюбу, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 51).
Відповідно до копії архівної довідки № Г-5157/04 від 17.10.2024 року та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 записана ОСОБА_5 (а.с. 49, 50), що свідчить про те, що заявниця є сестрою померлого ОСОБА_3 .
Довідкою Вересівського старостинського округу № 278 від 27.09.2024 року підтверджується, що ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 1976 року (а.с. 54).
Відповідно до довідки Вересівського старостинського округу № 383 від 20.12.2024 року згідно запису погосподарської книги № 9 за ОСОБА_3 рахується житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , збудований до 1992 року (а.с. 55).
Згідно довідки Вересівського старостинського округу № 345 від 14.11.2024 року відповідно погосподарської книги № 10 за ОСОБА_3 рахується житловий будинок та земельна ділянка загальною площею 0,4000 га в т.ч.: 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,1500 га - для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 55).
Відповідно до довідки № 6053 від 10.11.2025 року, виданої КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, про те, що станом на 31.12.2012 року інформація про зареєстроване право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 відсутня (а.с. 73).
Відповідно до інформаційної довідки із Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 458920973 від 30.12.2025 року, відомості щодо права власності чи інших речових прав, іпотеки, обтяження, стосовно будинку за адресою: АДРЕСА_1 – відсутні (а.с. 18).
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлений 30.09.2024 КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (а.с. 20-21).
Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 153/02-31 від 30.12.2025 року, виданої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Муревич І.О. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на майно та відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем (а.с. 7).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, визначено, що підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.
Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Так само питання набуття прав власності на будинки в сільській місцевості регулювалось положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 року № 533-XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом Української РСР від 25.12.1974 року № 3377-VIII «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 року № 112/5, Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 12.05.1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31.10.1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністерства юстиції УРСР від 19.01.1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Згідно виписки з погосподарської книги № 9 номер об`єкта 01-0449-01 за померлим ОСОБА_3 рахується житловий будинок АДРЕСА_1 . В користуванні ОСОБА_3 , перебувала земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку.
Згідно довідки № 345 від 14.11.2024 року відповідно погосподарської книги № 10 об?єкта погосподарського обліку 01-0441-01 за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 рахується земельна ділянка 0,4 га в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства.
Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське БТІ» Житомирської обласної ради право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано. Згідно Технічного паспорта на вказаний будинок він побудований 1992 року, до складу будинковолодіння входить прибудова.
Згідно довідки Вересівського старостинського округу Житомирської міської ради від 27.09.2024 року ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 392 ЦК України, особа може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.
Згідно частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно частини 1 статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не чинилися внаслідок його смерті.
Згідно частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може держати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов?язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно частини 1 статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Ураховуючи, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується у разі існування перешкод для оформлення спадкових прав та суд, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов, поданий представником позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: Житомирська міська рада, місце знаходження: м-н С.П. Корольова, буд. 4/2, м. Житомир, 10014; ЄДРПОУ: 13576954.
Суддя         М.І.Буткевич