04 березня 2026 року

Справа № 642/58/26
Провадження № 3/642/178/26
ПОСТАНОВА
Іменем України

04 березня 2026 року         м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.01.2026 серії ЕПР1 № 556540 01.01.2026 о 14:40 год. водій ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, біля буд. 188А, керував транспортним засобом «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підставі зазначеного стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 556540 від 01.01.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.01.2026 серії ЕПР1 № 556561 01.01.2026 о 14:40 год. водій ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, біля буд. 188А, керував транспортним засобом «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР України. Правопорушення вчинене повторно протягом року,за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП. На підставі зазначеного стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 556561 від 01.01.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постановою Холодногірського районного суду м. Харкова від 04.03.2026 провадження за вказаними протоколами про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав, пояснив суду, що на час складання стосовно нього протоколів про адміністративне правопорушення він не керував транспортним засобом, а прийшов до автомобіля з метою взяти з нього свої речі, тому у працівників поліції не було підстав для направлення його на огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення. Крім того особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, надав суду копію військового квитка серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 , та копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , згідно з яким ОСОБА_1 є учасником бойових дій. 
Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд зазначає таке.
За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Порядок дорожнього руху на території України згідно з Законом України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає таке.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до положень п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 2 розділу І Інструкції є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).
Огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту). Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. п. 2, 3 Розділу ІІІ Інструкції).
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556540 від 01.01.2026 ОСОБА_1 відмовився від проходження в порядку, передбаченому законодавством, огляду на стан наркотичного сп`яніння.
ОСОБА_1 інкримінується відмова особи, яка керує транспортним засобом, всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні досліджено:
-відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556540 від 01.01.2026;
-відеозапис з мобільного телефону iPhone 15 Pro;
-відеозапис з нагрудної камери поліцейського;
-направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2026, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ не проводився з огляду на відмову ОСОБА_1 ;
-рапорт командира роти 1 роти 3 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП Коробая І.
-пояснення ОСОБА_1 , надані останнім у судовому засіданні, відповідно до яких він на час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення не керував транспортним засобом, прийшов до автомобіля з метою взяти з нього свої речі, поспішав на службу, вказав, що того дня працівники поліції вже возили його на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Надаючи оцінку дослідженим доказам та доводам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд зазначає таке.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а суб`єктом правопорушення є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку на момент керування транспортним засобом.
Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Отже керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Так, на відеозаписі з телефона iPhone 15 Pro зафіксовано факт руху автомобіля «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинка вказаного транспортного засобу. При цьому з відеозапису неможливо встановити особу водія, який перебуває у цей час за кермом зазначеного транспортного засобу, а також дату і час, коли здійснено такий відеозапис.
На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано, зафіксовано процес спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 на вулиці біля автомобіля, вказівка з боку працівника поліції на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. У подальшому поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній не погоджується, бере з речі з автомобіля та уходить. 
Отже з наявних в матеріалах справи відеозаписів з телефону iPhone 15 Pro та з нагрудної камери поліцейського не вбачається підтвердження факту того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом.
ОСОБА_1 у судовому засіданні також вказав, що він не керував транспортним засобом на час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а лише прийшов взяти свої речі з автомобіля.
Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 26 квітня 2018 року висловив правову позицію в постанові по справі № 338/1/17, згідно якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Тому посилання на неї як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.
За таких обставин суд доходить висновку, що наявні у матеріалах справи докази не доводять наявність у працівників поліції підстав, передбачених ч. 1 ст. 266 КУпАП, для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже надаючи оцінку сукупності викладених в протоколі обставин, доказів по справі, суд встановив, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на доведеність наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вказане суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом другим загальних положень «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556561 від 01.01.2026 ОСОБА_1 керував транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом, всупереч вимогам п. 2.1.а ПДР України, не маючи права керування, вчинене повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судовому засіданні досліджено:
-відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556561 від 01.01.2026;
-відеозапис з нагрудної камери поліцейського;
-довідку, складену старшим інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Демченком В., з якої вбачається, що відповідно до відомостей з «Інформаційного порталу Національної поліції України» ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на території України;
-копію постанови серії ЕНА № 5848962 від 02.10.2025, згідно з якою поліцейським батальйону роти Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області 02.10.2025 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами;
-довідку про повторність, складену інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Демченком В.;
-рапорт командира роти 1 роти 3 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП Коробая І
-пояснення ОСОБА_1 , надані останнім у судовому засіданні, відповідно до яких він на час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення не керував транспортним засобом, а прийшов до автомобіля з метою взяти з нього свої речі.
Надаючи оцінку дослідженим доказам та доводам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд зазначає таке.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно встановити факт керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом або керування особою, яка позбавлена права керування, а також те, що таке керування є повторним протягом року.
Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.
Як вже було зазначено судом, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Відеозапис з нагрудної камери поліцейського, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, є точною копією відеозапису з нагрудної камери поліцейського, доданого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який вже було досліджено судом.
Суд повторно констатує, що з такого відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При цьому протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Водночас у матеріалах справи відсутні інші докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Отже надаючи оцінку сукупності викладених в протоколі обставин, доказів по справі, суд встановив, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на доведеність наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
З огляду на вказане суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 126, 130, 247, 252, 268, 283-285 КУпАП України, суддя

УХВАЛИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд міста Харкова.

Суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА