Справа № 462/1015/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: 
головуючого-судді - Гедз Б.М.,
за участю секретаря судових засідань - Сеньків Х.М., 
представника третьої особи - Нанівської М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю без згоди батька, -

в с т а н о в и в: 

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Шаповал О.В. звернулась до суду за допомогою підсистеми «Електронний Суд» із позовом, в якому просить надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , без згоди батька ОСОБА_2 . Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 вересня 2016 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2539, що підтверджується рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 жовтня 2020 року у справі № 461/5341/20. У шлюбі сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружні відносини між Позивачем та Відповідачем фактично припинилися задовго до офіційного розірвання шлюбу. Рішенням Галицького районного суду
м. Львова у справі № 461/5341/20 від 28.10.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають, спільного побуту не мають. Після припинення шлюбних відносин з Відповідачем Позивач уклала шлюб із ОСОБА_4 , у якому у подружжя народилася спільна дитина - ОСОБА_5 . Фактичним місцем проживання Позивачки є адреса: АДРЕСА_2 , за якою постійно проживає і малолітня донька Позивачки від першого шлюбу - ОСОБА_3 . Малолітня ОСОБА_3 фактично інтегрована у соціальне середовище за місцем проживання матері. ОСОБА_3 навчається у Початковій школі "Первоцвіт" Львівської міської ради, що знаходиться за адресою: місто Львів, вул. Монастирського 9. Дитина відвідує освітні та позашкільні заклади, гуртки та секції, що знаходяться у безпосередній територіальній доступності до місця проживання АДРЕСА_2 . Проживання дитини разом із матір`ю, вітчимом та рідним братом за однією адресою відповідає її найкращим інтересам, забезпечує стабільне сімейне середовище, належні умови для виховання, розвитку та формування родинних зв`язків. час є адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади Львівської міської ради. З метою приведення реєстрації місця проживання дитини у відповідність до її фактичного місця проживання, Позивач зверталася до Відповідача з письмовим проханням надати згоду на зняття дитини з реєстрації та її реєстрацію за новою адресою або особисто з`явитися до ЦНАП для вчинення відповідних адміністративних дій. Однак Відповідач на звернення не відреагував, письмової згоди не надав та до органів реєстрації не з`явився. Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради було відмовлено у реєстрації місця проживання дитини без згоди батька, про що зроблено відповідну службову відмітку у заяві від 24.11.2025 року. Просить позов задовольнити. 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.02.2026 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі, з метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України постановлено розпочати підготовче провадження у справі та призначено підгототовче засідання. 
10.03.2026 протокольною ухвалою суду, постановленою судом не виходячи до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому представник позивачки - адвокат Шаповал О.В., до початку судового засідання, 26.03.2026 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» подала до суду письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, а розгляд справи провести за її відсутності та за відсутності позивачки. У випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечила проти проведення судом заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. 
Відповідач, неодноразово належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи як шляхом надсилання останньому рекомендованою поштовою кореспонденцією за адресою його місця реєстрації проживання: АДРЕСА_3 В до відома ухвали про відкриття провадження у справі із роз`ясненням про порядок та строки подання відзиву на позовну заяву, та судових викликів, так і шляхом поміщення оголошення на офіційному веборталі «Судова влада України», в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. 
Як вбачається із конвертів, якими відповідачу скеровувалась судова кореспонденція, такі повернуто на адресу суду неврученими адресату із зазначенням причини невручення, згідно трекінгу АТ «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п. 4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. 
За умовами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
У визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідачем відзиву до суду не подано, про наявність поважних причин не подання відзиву у встановлений строк суду не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення суду також не надходила. 
За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи у справі - органу опіки та піклування Галицької РА ЛМР - Нанівська М.М. у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечила, при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. 
Заслухавши позицію третьої особи у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2020 ухвалено розірвати шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 вересня 2016 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2539. 
Згідно із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно 01 квітня 2025 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, від шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_3 . 
Відповідно до відомостей із Витягів з Реєстру територіальної громади № 2025/017126176 від 17.11.2025 та 2025/017464633 від 22.11.2025 місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано разом із матір`ю ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно з копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 26 жовтня 2024 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 26.10.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 . 
Від шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 19 вересня 2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Як вбачається з копії Акта про встановлення факту проживання № 13/10 від 13.10.2025, виданого Приватним підприємством «Ваш дім Сервіс», за фактом обстеження квартири АДРЕСА_4 встановлено, що гр. ОСОБА_4 фактично проживає разом із дружиною ОСОБА_1 , падчеркою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за згаданою адресою без реєстрації місця проживання. 
Звертаючись до суду із позовом про надання дозволу на зняття з реєстрації малолітньої ОСОБА_9 , 2017 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 та реєстрацію її місця проживання разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , без згоди батька позивачка зазначає, що після її одруження фактичним місцем їхнього з донькою постійного проживання є: АДРЕСА_2 . Саме за адресою їхнього теперішнього місця проживання донька відвідує навчальний заклад та позашкільні гуртки та секції. Медичне спостереження дитини також здійснюється сімейним лікарем за місцем фактичного проживання разом із матір`ю та вітчимом. Оскільки проживання дитини разом із матір`ю, вітчимом та рідним братом за однією адресою відповідає найкращим інтересам дитини, забезпечує стабільне сімейне середовище та належні умови для виховання і розвитку позивачка зверталась до відповідача із письмовим проханням про надання згоди на зняття доньки з реєстрації та надалі реєстрацію її місця проживання за адресою фактичного проживання разом із матір`ю, однак відповідачем таке прохання проігноровано, Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради у відповідь на подану 24.11.2025 заяву про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання відмовлено.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Із характеристики, виданої 12.11.2025 директором Початкової школи «Первоцвіт» Львівської міської ради, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ученицею 3-ого класу ПШ «Первоцвіт», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. А. Монастирського, 9.
Згідно із довідки № 3 від 20.10.2025, виданої сімейним лікарем ОСОБА_10 , з 2017 року станом здоров`я малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займається матір ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . На усі огляди та прийоми дитину приводить мама та
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який також є пацієнтом лікаря ОСОБА_10 .
24.11.2025 ОСОБА_1 дійсно звернулась до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради із письмовою заявою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання, однак як вбачається із відмітки у відповідній графі вказаної заяви, 25.11.2025 у реєстрації місця проживання відмовлено, оскільки подання заяви про реєстрацію місця проживання особи віком до 14 років здійснюється одним із її батьків за згодою іншого з батьків, окрім випадків, зокрема коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду. 
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_4 . 
При цьому, згідно заяви ОСОБА_4 від 11.02.2026, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Бурило В.В. із реєстрацією в реєстр за № 110, ОСОБА_4 як власник квартири 
АДРЕСА_4 надав свою згоду на реєстрацію (прописку) та проживання за вказаною адресою ОСОБА_1 та її малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Згідно з ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно із ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (стаття 141 Сімейного кодексу України)
Відповідно до п. 16 і 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку.
Пунктом 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) встановлено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Частинами першою, другою статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Так, в межах судового розгляду вказаної справи відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б спростували доводи позивачки, а також не наведено жодних обставин щодо недоцільності реєстрації місця проживання дитини за її фактичною адресою проживання разом із матір`ю протягом тривалого часу, відтак суд приходить до висновку, що відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем фактичного проживання разом із матір`ю суперечить інтересам дитини та обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист.
Враховуючи викладене, а також те, що малолітня дитина, ОСОБА_3 , 2017 р.н., проживає разом з матір`ю, братом та вітчимом, реєстрація дитини у квартирі АДРЕСА_4 відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме прав інших учасників сімейних відносин, виходячи перш за все з пріоритету інтересів дитини, її найкращого забезпечення, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підставні та слід надати дозвіл позивачу на реєстрацію місця проживання дитини разом з матір`ю за вищезгаданою адресою без згоди батька ОСОБА_2 .
У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1331,20 грн. сплаченого при поданні позовної зави судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 280-283 ЦПК України, ст. 29, 242 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю без згоди батька. 
Надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасною реєстрацією місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт: № НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою:
АДРЕСА_1 . 

Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт: НОМЕР_7 , зареєстроване місце роживання за адресою: АДРЕСА_3 . 

Третя особа: орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ЄДРПОУ: 20847537, юридична адреса: м. Львів, вул. Ференца Ліста, 1. 
Повне заочне рішення суду складено 17 квітня 2026 року.

Суддя: (підпис)        Б.М.Гедз
З оригіналом згідно.
Оригінал рішення у справі № 462/1015/26
Суддя:           Б.М.Гедз