П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 570/4543/25
Провадження № 22-ц/4815/564/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача - Шимківа С.С.,
суддів - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О., 

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал",
відповідач -    ОСОБА_1 , 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25 грудня 2025 року (ухвалене у складі судді Кушнір Н.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в :

У вересні 2025 року ТзОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 28.11.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №594688085 на суму 14300,00 грн. Грошові кошти перераховано на банківську карту, вказану у заявці при укладенні договору. 
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди у т.ч. щодо продовження терміну дії договору факторингу.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №214 від 31.01.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги.
27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 року до договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги.
04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників №б/н від 04 червня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Наявність боргу підтверджується наданими розрахунками заборгованості. 
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. 
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. 
Просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 67155,66 грн., судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 25 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості.
Рішення суду обґрунтовано тим, що на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 ще не виникло (не існувало) зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та боржником ОСОБА_1 , не укладений кредитний договір, тобто, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс», на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року..
Оскільки ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги відносно відповідача як боржника у зобов`язанні не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу від 27.05.2024 ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", яке, у свою чергу, не могло передати таке право в подальшому на підставі договору факторингу від 04.06.2025 ТОВ "Юніт капітал", яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором №594688085, укладеним 28.11.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога".
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що ТОВ «Юніт Капітал» за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №594688085 від 28.11.2022 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Не погоджуючись із рішенням суду ТзОВ "Юніт Капітал" оскаржило його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що рішенням суду першої інстанції відмовлено у задоволенні позовної заяви з мотивів не доведення переходу права вимоги.
31.01.2023 року первинний кредитор та ТОВ "Таліон Плюс" підписали Реєстр прав вимоги № 214 до Договору факторингу 1, відповідно до якого останній набув право вимоги до відповідача на загальну суму 30933,76 грн.
Даний факт свідчить про те, що відступлення права вимоги здійснювалося не щодо майбутніх чи умовних зобов`язань, а конкретного, дійсного та чинного на той момент зобов`язання відповідача перед первинним кредитором.
Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало та було відступлено ТОВ "Таліон Плюс" на підставі реєстру прав вимоги, що є предметом договору факторингу № 28/1118-01.
ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", на виконання договору факторингу 2, підписали Реєстр прав вимоги №1 від 27.05.2024 року, за яким від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача.
04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТзОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого останньому відступлено право вимоги до відповідача. 
Ураховуючи вищевикладене, апелянт підтвердив перехід прав вимоги, надавши суду усі документи, передані первісними кредиторами. Проте, суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку стосовно предмету договору факторингу, що вплинуло на відмову у задоволенні позову.
Правові висновки, на які покликається суд у своєму рішенні, стосуються правовідносин, які за змістовними та суб`єктними критеріями не є подібними до спірних правовідносин у даній справі.
Таким чином, у оскаржуваному рішенні не встановлено фактичних обставин справи, судом не перевірено доводи та надані сторонами докази, а тому, ухвалюючи рішення у справі, суд фактично ухилився від вирішення спору по суті та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.
Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вирішити питання розподілу судових витрат.
07 квітня 2026 року ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Мороз Л.С. подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" не мало права на відступлення права вимоги за кредитним договором №594688085, позичальником за яким є ОСОБА_1 , оскільки кредитних правовідносин між ними на день укладення договору факторингу не виникло.
Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду без змін. 
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28 листопада 2022 року ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" уклали договір №594688085, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 14 300 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту " ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". 
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV2P8V5.
28 листопада 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти в сумі 14 300 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 що, в свою чергу, є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Пунктами п.3.1.1. - 3.1.3 Договору визначено порядок сплати фінансування – належної до сплати суми грошових коштів, що встановлюється у кожному Реєстрі прав вимог окремо і сплачується фактором одним платежем протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами Реєстру прав вимог, якщо інші умови не погоджені шляхом укладання додаткових угод. Фінансування сплачується на рахунок, зазначений у Розділі 13 Договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.
Згідно з п.4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. 
Додатковими угодами від 28.11.2019 року, від 31.12.2020 року, від 31.12.2021 року, від 31.12.2022 року, від 31.12.2023 року продовжувався строк дії вищевказаного договору факторингу.
У подальшому, між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024 року.
04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 ще не виникло (не існувало) зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та боржником ОСОБА_1 , не укладений кредитний договір, тобто, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс», на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року.
Апеляційний суд не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Як вбачається із матеріалів справи, 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) був укладений договір факторингу №28/1118-01.
Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більше ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не змінює його (п. 2.2).
Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги (п. 4.1).
Відповідно пункту 1.3 договору, правом вимоги є всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Згідно з п. 8.1 цього договору, договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (за наявності її у сторони).
Строк дії вказаного договору згідно п. 8.2 було встановлено до 28 листопада 2019 року.
У подальшому додатковими угодами вносилися зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31 грудня 2024 року включно.
27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором.
04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого до ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 67155,66 грн.
Умовами укладених договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», передбачено право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі, відступати право вимоги на користь третіх осіб.
Ураховуючи вищевикладене, укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з відповідачем не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. 
Разом з тим, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал», виходячи з наступного.
У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Крім цього, у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17 виснувано, що чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати оплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах.
У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).
Розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Згідно п. 3.1.2 фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.
Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, тому позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт Капітал».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що:
47. Відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу.
48. Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.
Таким чином, наявні у справі Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 214 від 31.03.2023 року та Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2023 зі сплати фінансування за Реєстром прав вимоги № 214 від 31.01.2023 року за Договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не замінюють собою платіжний документ, а отже, не підтверджують оплату чи здійснення операції за договором факторингу.
Апеляційний суд, розглядаючи справу, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, враховуючи правові позиції Верховного Суду під час вирішення того чи іншого спору.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції фактично дійшов до правильного висновку про відсутність підстав до задоволення позову, однак керувався при цьому не вірними мотивами, що в силу вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до зміни рішення в мотивувальній частині.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити частково.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25 грудня 2025 року змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.
У решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач       Шимків С.С.

Судді:        Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.