ЄУ №712/16669/25
Провадження №2/712/1331/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року    Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді    Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання   Ігнатьєвої Е.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на його користь заборгованість за договором у сумі 58 806,07 грн., з яких заборгованість за кредитом у сумі 21 717,03 грн., заборгованість по сплаті відсотків у сумі 37 089,04 грн., судовий збір у сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11 200,00 грн.
У обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 березня 2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір №TDB.2021.0604.7057 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, відповідно до умов якого товариство відкрило відповідачу поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи.
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» укладено договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Так, новий кредитор ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі і за кредитним договором №TDB.2021.0604.7057 від 18.03.2021, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 
27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» договір №1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до умов договору №1/12 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами. 
Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги №1/12, серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги за кредитним договором №TDB.2021.0604.7057 від 18.03.2021, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 .
Відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не здійснював, станом на 03.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №TDB.2021.0604.7057 від 18.03.2021 становить 58 806,07 грн., з яких заборгованість за кредитом – 21 717,03 грн., заборгованість за відсотками – 37 089,04 грн. 
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 15 січня 2026 року.
10 грудня 2025 року відповідач надав заяву про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження.
17 грудня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав частково, а саме, в частині заборгованості за тілом кредиту у сумі 21 717,03 грн., заперечив щодо стягнення відсотків у сумі 37 089,04 грн., просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.
15 січня 2026 року судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у будівлі Соснівського районного суду м. Черкаси.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень на зареєстроване місце проживання, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без його участі.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Ухвалою від 19 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про перехід до загального позовного провадження.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 18 березня 2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір (індивідуальна частина) №TDB.2021.0604.7057 від 18 березня 2021 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank.
За умовами заяви-договору №TDB.2021.0604.7057 від 18 березня 2021 року встановлено строк кредиту – 12 місяців, базову процентну ставку 56% річних, пільговий період – 62 дні, процентна ставка, що застосовується протягом пільгового періоду – 0,0001%.
З виписки по особовому рахунку за період з 18.03.2021 по 02.12.2022 та з 03.12.2022 по 03.09.2024 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково здійснював погашення відсотків за кредитом.
Водночас відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 03 вересня 2024 року має заборгованість за кредитним договором №TDB.2021.0604.7057 від 18 березня 2021 року в сумі 58 806,07 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 21 717,03 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 37 089,04 грн.
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Як вбачається із платіжної інструкції кредитового переказу коштів №66895 від 31 липня 2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» здійснило плату за лот GL1N426240, переможець ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС», ЄДРПОУ: 40916672, протокол №GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, ціна продажу 23 425 777,00 грн. без ПДВ.
27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір №1/12 про відступлення прав вимоги, за яким права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та Додатку №1 (п. 2 Договору №1/12).
Як вбачається з витягу з додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27 грудня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №TDB.2021.0604.7057 від 18 березня 2021 року становить 58 806,07 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 21 717,03 грн., заборгованості за відсотками в сумі 37 089,04 грн.
За платіжними інструкціями до кредитного переказу коштів №1074 від 27 грудня 2024 року, №1822 від 22 вересня 2025 року, №1091 від 31 січня 2025 року ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» здійснило плату згідно договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27 грудня 2024 року.
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач користувався кредитними коштами, однак в добровільному порядку у повному обсязі не повернув, згідно довідки-розрахунку заборгованість за сумою основного боргу складає 21 717,03 грн.
Указана сума визнана відповідачем у відзиві на позовну заяву, а отже обґрунтовано підлягає стягненню з ОСОБА_1 .
Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості за договором №№TDB.2021.0604.7057 від 18 березня 2021 року, заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом складає 37 089,04 грн.
Відповідач не визнав заборгованість за відсотками, посилаючись на те, що з 02 червня 2022 року правлінням НБУ було ухвалено рішення про віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних, з цього періоду було припинено роботу відділень, мобільного застосунку та платіжних сервісів банку. Крім того, оплата заборгованості з інших банків відхилялася АТ «Мегабанк», з цих підстав у відповідача була відсутня можливість здійснювати погашення заборгованості, а тому заборгованість по відсотках виникла не унаслідок дій відповідача.
При цьому, відповідач не надав власного розрахунку суми заборгованості за відсотками, не спростував розмір нарахованих відсотків. Таким чином заперечення відповідача не можуть бути прийняті судом, оскільки не підтверджені жодними доказами. Натомість надані стороною позивача розрахунки заборгованості за кредитом та відсотками підтверджуються наданими доказами.
Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості, судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена.
Указана сума розрахована згідно умов нарахування відсотків, зазначених у кредитному договорі, а отже обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті у повному обсязі, позовні вимоги частково визнані відповідачем, розрахунок заборгованості не спростований, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №TDB.2021.0604.7057 від 18 березня 2021 у сумі 58 806,07 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу – 21 717,03 грн., заборгованості за відсотками – 37 089,04 грн.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 11 200,00 грн.
Відповідач у відзиві просив зменшити витрати на правничу допомогу, зазначив, що її розмір завищений порівняно зі складністю справи.
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.
На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу до суду надано копію Договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК Єврокредит» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», предметом якого є надання правничої допомоги відповідно до завдань клієнта, який зобов`язується прийняти зазначені послуги та сплатити винагороду.
Згідно розділу 3 договору винагорода - сума гонорару за надання правничої допомоги, яка складається з гонорару, який сплачується клієнтом об`єднанню за надання послуг по стягненню заборгованості та гонорару за фактичне стягнення заборгованості.
Додатком №1 до даного договору є форма «Реєстр боржників».
Додатком №2 до даного договору є «Вартість послуг (прейскурант)», яким визначено вартість послуг згідно вказаного переліку.
Додатком №3 до договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025 є форма «Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги».
Згідно доданого реєстру боржників від 21.07.2025 ТОВ «ФК Єврокредит» передало Адвокатському об`єднанню «Альянс ДЛС» реєстр прав вимоги щодо боржника ОСОБА_1 за договором №TDB.2021.0604.7057 від 18.03.2021, загальна сума заборгованості: 58 806,07 грн.
Згідно Акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12119964 від 14.08.2025 Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» передано ТОВ «ФК Єврокредит» послуги (правничу допомогу по стягненню заборгованості) з боржника ОСОБА_1 , що складається з проведення юридичного і фінансового аналізу 1 боржника (1 200,00грн.) та складення, підписання і подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з 1 боржника (10 000,00грн.), на загальну суму 11 200,00грн.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, суд погоджується з доводами відповідача про те, що він є завищеним.
Так, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним зі складністю справи, тобто не має бути явно завищеним.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема складністю справи, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №300/941/19 та від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 17.12.2020 у справі № 808/1849/18, від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, від 20.01.2021 у справі № 120/3929/19-а.
Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем ТОВ «ФК Єврокредит» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» було укладено договір надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025.
Проаналізувавши матеріали справи та обставини справи, суд приходить до висновку, що правова допомога позивачу з боку адвоката дійсно була надана.
Дослідивши надані позивачем документи, враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку є неспівмірним із виконаними адвокатом роботами (послугами). 
Указана справа є малозначною справою, дана категорія спорів є типовими, справа розглянута за відсутності позивача, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір правничої допомоги до 3 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором №TDB.2021.0604.7057 від 18.03.2021 у сумі 58 806,07 грн. (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот шість гривень сім копійок), судовий збір у сумі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», місце знаходження за адресою: провул. Ушинського, буд. 1, офіс 105, м. Дніпро, код ЄДРПОУ 40932411.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано Черкаському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя:         О.С. Стеценко