ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" квітня 2026 р. Справа№ 927/621/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Мальченко А.О.
суддів: Михальської Ю.Б. 
Тищенко А.І. 

при секретарі судового засідання Линник А.М.,
розглянувши матеріали апеляційних скарг Головного управління ДПС у Чернігівській області
на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 та на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026
а також матеріали апеляційних скарг Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області
на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 та на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026
у справі № 927/621/23 (суддя В.В. Моцьор)
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» 
ОСОБА_1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерства фінансів України
про стягнення 2 018 352,53 грн, 
заінтересована особа - 1: приватний виконавець Палігін Олександр Петрович,
заінтересована особа - 2: Головне управління ДПС у Чернігівській області,
заінтересована особа - 3: Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області,
за участю представників сторін та заінтересованих сторін згідно з протоколом судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» та ОСОБА_1 про стягнення 2018352,53 грн заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2024, позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 377848,68 грн заборгованості за кредитом, 124072,96 грн заборгованості за процентами, 1511394,74 грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією та 5035,97 грн пені; стягнуто з відповідачів на користь позивача по 7568,82 грн витрат зі сплати судового збору; повернуто позивачу 15137,65 грн судового збору; відстрочено виконання рішення суду у справі №927/621/23 на 10 місяців з дня його ухвалення до 03.08.2024.
03.11.2023 на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 судом видано відповідні накази.
24.12.2025 до Господарського суду Чернігівської області у порядку ст. 336 ГПК України надійшла заява Приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича (далі також - Заява №1), в якій останній просив суд:
- заборонити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 37972475) вчиняти дії щодо погашення заборгованості Головного управління ДПС у Чернігівській області перед Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» та зупинити виконання додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №620/1045/25;
- звернути стягнення на грошові кошти в сумі 5000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини», на підставі додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №620/1045/25, з метою задоволення вимог стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код 14360570) згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2023 у справі №927/621/23 про стягнення солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів;
- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 37972475) перерахувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на рахунок для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299, одержувач Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, РНОКПП НОМЕР_2 , 14013, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 139, оф. 213, з метою подальшого перерахування вказаних коштів на поточний рахунок АТ КБ «Приватбанк».
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі №927/621/23 Заяву №1 задоволено частково. Звернуто стягнення на грошові кошти в сумі 5000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини», на підставі додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №620/1045/25, з метою задоволення вимог стягувача - Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2023 у справі №927/621/23 про стягнення солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області перерахувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на рахунок для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299, одержувач Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, РНОКПП НОМЕР_2 , 14013, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 139, оф. 213, з метою подальшого перерахування вказаних коштів на поточний рахунок АТ КБ «Приватбанк». В іншій частині заяви відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована нормами статті 336 ГПК України, статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» та встановленими судом обставинами наявності у Податкової служби грошових коштів, що належать СТОВ «Колос Деревини» у розмірі 5000,00 грн на підставі додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №620/1045/25.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою у частині задоволених вимог Заяви №1, Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області (далі також - Держказначейство) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти в порядку статті 336 ГПК України в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Держказначейство вказує на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт наголошує, що положеннями ч. 5 ст. 336 ГПК України у взаємозв`язку із ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано накладення арешту (звернення стягнення) на кошти, які перебувають на рахунках винятково у банках; інших фінансових установах; небанківських надавачах платіжних послуг; емітентах електронних грошей, а Держказначейство до таких установ не відноситься.
Відтак, суд першої інстанції помилково ототожнив його із суб`єктами, зазначеними у ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження». Суд також не врахував, що стягнення з державних органів здійснюється в окремому порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а також з урахуванням положень Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45).
Апелянт підкреслює, що Держказначейство не є органом примусового виконання, а бюджетні асигнування - об`єктом примусового стягнення. 
У своїй позиції скаржник посилається на судову практику у справах №904/37/24 та №927/465/22.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 28.01.2026 апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.
Скаржником в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване отриманням копії оскаржуваної ухвали через підсистему «Електронний суд» лише 19.01.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 у справі №927/621/23 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги; апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі № 927/621/23 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
11.02.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі №927/621/23 та призначено її розгляд на 12.03.2026. Учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 04.03.2026.
Також не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Головне управління ДПС у Чернігівській області (далі також - Податкова Служба) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Податкова Служба вказує на неправильне застосування судом першої інстанції статті 336 ГПК України та статті 53 Закону України «Про виконавче провадження». Апелянт також зауважує, що приватний виконавець не має повноважень на примусове стягнення рішень, боржниками в яких виступає держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації. Бюджетні асигнування не є об`єктом примусового стягнення, а є коштами державного бюджету та можуть використовуватися виключно в межах бюджетних призначень. Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не є органами примусового виконання.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 04.02.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі № 927/621/23 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.
23.02.2026 до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжну інструкцію про сплату судового збору, докази направлення сторонам копії апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 поновлено Головному управлінню ДПС у Чернігівській області пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі № 927/621/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській областіна ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі №927/621/23 та призначено її розгляд на 12.03.2026. Учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 17.03.2026.
Також, 24.12.2025 до Господарського суду Чернігівської області у порядку ст. 336 ГПК України надійшла заява Приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича (далі також - Заява №2), в якій останній просив суд:
- заборонити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 37972475) вчиняти дії щодо погашення заборгованості Головного управління ДПС у Чернігівській області перед Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» та зупинити виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25;
-звернути стягнення на грошові кошти в сумі 7570,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» (код ЄДРПОУ 41519965), на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25, з метою задоволення вимог стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код 14360570) згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2023 у справі №927/621/23 про стягнення солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів;
-зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 37972475) перерахувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області грошові кошти у розмірі 7570,00 грн, на рахунок для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299, одержувач Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, РНОКПП НОМЕР_2 , 14013, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 139, оф. 213, з метою подальшого перерахування вказаних коштів на поточний рахунок АТ КБ «Приватбанк».
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі №927/621/23 Заяву №2, задоволено частково. Звернено стягнення на грошові кошти в сумі 7570,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини», на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25, з метою задоволення вимог стягувача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2023 у справі № 927/621/23 про стягнення солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області перерахувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області грошові кошти у розмірі 7570,00 грн, на рахунок для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299, одержувач Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, РНОКПП НОМЕР_2 , 14013, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 139, оф. 213, з метою подальшого перерахування вказаних коштів на поточний рахунок АТ КБ «Приватбанк». В іншій частині заяви відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована нормами статті 336 ГПК України, статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» та встановленими судом обставинами наявності у Податкової служби грошових коштів, що належать СТОВ «Колос Деревини» у розмірі7570,00 грн на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою у частині задоволених вимог Заяви №2, Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти в порядку статті 336 ГПК України в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Держказначейство вказує на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги на цю ухвалу суду від 16.01.2026 (ухваленої щодо Заяви №2) є ідентичними до доводів апеляційної скарги Держказначейства на ухвалу суду від 16.01.2026 (ухвалену щодо Заяви №1). І у цій апеляційній скарзі Держказначейство наполягає на неправильному застосуванні судом першої інстанції норм ст. 336 ГПК України та ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2026 апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 у справі №927/621/23 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги; апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі № 927/621/23 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
11.02.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі № 927/621/23 та призначено її розгляд на 12.03.2026. Учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 04.03.2026.
Також, не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Головне управління ДПС у Чернігівській області (далі також - Податкова служба) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Податкова служба вказує на неправильне застосування судом першої інстанції статті 336 ГПК України та статті 53 Закону України «Про виконавче провадження». Доводи апеляційної скарги на цю ухвалу суду від 16.01.2026 (ухваленої щодо Заяви №2) є ідентичними до доводів апеляційної скарги Податкової служби на ухвалу суду від 16.01.2026 (ухвалену щодо Заяви №1). І у цій апеляційній скарзі Податкова служба зауважує, що приватний виконавець не має повноважень на примусове стягнення за рішеннями, боржниками в яких виступають державні органи. Бюджетні асигнування не є об`єктом примусового стягнення, а є коштами державного бюджету та можуть використовуватися виключно в межах бюджетних призначень. Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не є органами примусового виконання.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 04.02.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі № 927/621/23 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.
23.02.2026 до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжну інструкцію про сплату судового збору, докази направлення сторонам копії апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Скаржник у вищевказаному клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на обставини непереборної сили (форс-мажор), а саме воєнний стан в країні, що спричинило пропущення строку для подачі апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу до апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 поновлено Головному управлінню ДПС у Чернігівській області пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі №927/621/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі №927/621/23 та призначено її розгляд на 12.03.2026. Учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 17.03.2026.
03.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від приватного виконавця надійшов відзив на апеляційні скарги Держказначейства та Податкової служби на ухвали суду від 16.01.2026, у яких приватний виконавець просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржувані ухвали суду без змін. Вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено сукупність обставин, з якими стаття 336 ГПК України та ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує можливість звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.
05.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Міністерства фінансівУкраїни надійшов відзив на апеляційні скарги Держказначейства та Податкової служби, у якому Міністерство фінансів України просить прийняти, розглянути та врахувати при ухваленні рішення у справі № 927/621/23 відзив Міністерства фінансів України на апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області та Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, а також здійснювати розгляд справи без участі представника Міністерства фінансів України.
У відзиві Міністерство фінансівУкраїни не висловило своєї позиції щодо правильності застосування судом першої інстанції статті 336 ГПК України, статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» або ж обґрунтованості вимог апеляційних скарг Держказначейства та Податкової служби. Втім, Міністерство лише вказує на те, що Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, і цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
Отже, до Господарського суду Чернігівської області від приватного виконавця надійшло у порядку ст. 336 ГПК України надійшло дві заяви: Заява №1 щодо грошової суми у розмірі 5000,00 грн, і Заява №2 щодо грошової суми у розмірі 7570,00 грн.
Двома ухвалами Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 подані приватним виконавцем Заяву №1 та Заяву №2 задоволено частково, фактичні обставини та норми матеріального права, на яких ґрунтуються ухвали суду є ідентичними.
На кожну з ухвал суду першої інстанції від 16.01.2026 надійшло по дві апеляційні скарги, - від Держказначейства та від Податкової служби. При цьому, доводи Держказначейства, викладені у поданих ним апеляційних скаргах щодо ухвал суду першої інстанції від 16.01.2026 є ідентичними. Як і доводи Податкової служби, викладені у поданих нею апеляційних скаргах щодо ухвал суду першої інстанції від 16.01.2026.
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 та від 02.03.2026, подані Держказначейством та Податковою службою апеляційні скарги на ухвали Господарського суду Чернігівської області об`єднано для спільного розгляду у судовому засіданні, призначеному на 12.03.2026.
Скаржник у справі Головне управління ДПС у Чернігівській області та третя особа у справі Міністерство фінансів України своїх уповноважених представників у судове засідання, призначене на 12.03.2026 не направили, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. 
Судова колегія, вислухавши думку учасників справи щодо можливості розгляду апеляційних скарг за відсутності вищевказаних осіб, дійшла висновку про наявність підстав для подальшого розгляду справи без участі учасників справи, які не з`явилися. 
Так, згідно з частинами 1 та 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду. 
Водночас, колегія звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
В судовому засіданні представник Держказначейства підтримав вимоги апеляційних скарг, представники приватного виконавця та позивача заперечили проти доводів апеляційних скарг, просили суд відмовити у їх задоволенні, а оскаржувані ухвали суду залишити без змін, як такі, що постановлені у відповідності до вимог закону. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 у розгляді апеляційних скарг Держказначейства та Податкової служби оголошено перерву до 09.04.2026.
У судовому засіданні 09.04.2026 колегія суддів, в порядку ч. 1 ст. 219 ГПК України оголосила про перехід до стадії ухвалення судового рішення. 
На підставі ч. 2 ст. 219 ГПК України, колегією суддів відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 16.04.2026.
За нормою ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Надаючи оцінку доводам апеляційних скарг Держказначейства та Податкової служби на оскаржувані ухвали суду першої інстанції від 16.01.2026, колегія суддів зауважує, що доводи стосуються виключно задоволених судом вимог Заяви №1 та Заяви №2, поданих приватним виконавцем у порядку ст. 336 ГПК України, а саме про звернення стягнення на грошові кошти в сумі 5000,00 грн (Заява №1) та в сумі 7570,00 грн (Заява №2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» та зобов`язання ГУ Державної казначейської служби України у Чернігівській області перерахувати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області ці грошові кошти на рахунок для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам. Доводи апелянтів зводяться до неправильного застосування судом першої інстанції ст. 336 ГПК України та неврахування положень Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45).
Тому, саме у цій частині колегія суддів вважає за доцільне здійснювати апеляційний перегляд оскаржуваних ухвал суду першої інстанції.
Обговоривши доводи апеляційних скарг Головного управління ДПС у Чернігівській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, відзивів на апеляційні скарги, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили.
Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження.
Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.
За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах), електронних гаманцях чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Одночасно суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.
Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу.
У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.
Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.
Як встановлено під час апеляційного перегляду справи, 24.12.2025 до Господарського суду Чернігівської області у порядку ст. 336 ГПК України надійшли дві заяви Приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича.
Розглядаючи Заяву №1 та Заяву №2, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для застосування правового механізму, визначеного ст. 336 ГПК України та звернення стягнення на грошові кошти, належні СТОВ «Колос Деревини» на підставі додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №620/1045/25 (5000,00 грн) та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25 (7570,00 грн).
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.
Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців, є Закон України «Про виконавче провадження».
Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частинами 1- 4 статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. 
Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. 
Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. 
Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. 
На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.
Як уже було зауважено, порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 ГПК України.
Відповідно до частини першої статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 у справі № 905/1642/19 зазначив, що подана в порядку статті 336 ГПК України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.
Основною умовою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК України, є заборгованість, яка підтверджена рішенням суду або таку заборгованість не оспорює особа, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 06.02.2020 у справі №913/381/18.
Системний аналіз приписів статті 53 Закону України «При виконавче провадження» та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.
При цьому, за своєю правовою природою положення зазначених статей не є імперативними, судова дискреція в цьому випадку передбачає повноваження суду обирати між альтернативними підставами відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.
Предметом дослідження під час розгляду заяви відповідно до статті 336 ГПК України має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які просять звернути стягнення.
Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у цій категорії справ щодо застосування положень статті 336 ГПК України висловлена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17 та постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі №904/1182/20, від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 11.09.2019 у справі №902/1260/15, від 01.08.2019 у справі №927/313/18, від 06.02.2020 у справі №913/381/18.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №910/7023/19 вказала, що особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.
У виконавчому провадженні особа, яка має заборгованість перед боржником і у випадку задоволення заяви стягувача набуває статусу боржника, має права та обов`язки боржника, визначені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження.
Реалізуючи ці права у виконавчому провадженні, особа, яка має заборгованість перед боржником, вже як боржник може заперечувати проти стягнення з неї коштів, зокрема якщо рішення вже виконано.
Норма частини дев`ятої статті 336 ГПК України спрямована на захист особи, яка має заборгованість перед боржником, від повторного стягнення з неї цієї заборгованості таким боржником як стягувачем і реалізується у відповідному виконавчому провадженні. Однак, вона не встановлює додаткових умов для задоволення заяви стягувача про звернення стягнення на грошові кошти, що належать цій особі, яка має заборгованість перед боржником.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №913/558/17 та у постанові від 01.07.2024 №910/177/22.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується апелянтами, додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №620/1045/25 присуджено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн, а рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25 присуджено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» судовий збір в розмірі 7570,00 грн.
Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.08.2021 у справі № 910/20504/16).
Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2024, позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 377848,68 грн заборгованості за кредитом, 124072,96 грн заборгованості за процентами, 1511394,74 грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією та 5035,97 грн пені; стягнуто з відповідачів на користь позивача по 7568,82 грн витрат зі сплати судового збору; повернуто позивачу 15 137,65 грн судового збору; відстрочено виконання рішення суду у справі №927/621/23 на 10 місяців з дня його ухвалення до 03.08.2024.
03.11.2023 на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 судом видано відповідні накази.
Постановою приватного виконавця Палігіна О.П. від 22.01.2025 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання наказу №927/621/23 від 03.11.2023 про стягнення солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 377848,68 грн заборгованості за кредитом, 124072,96 грн заборгованості за процентами, 1511394,74 грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією та 5035,97 грн пені.
У постанові вказано, що згідно заяви стягувача залишок заборгованості за виконавчим документом складає 1752243,42 грн (заборгованість за основним договором).
За повідомленням АТ КБ «Приватбанк» зобов`язання боржників з погашення заборгованості за кредитним договором №41519965-КД-1 від 20.05.2022, яка стягнута рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 у справі №927/621/23, не виконані. Заборгованість станом на 05.01.2026 становить: за кредитом 237618,25 грн; за процентами за користуванням кредитом 124072,96 грн; в порядку регресу за сплаченою гарантією 950473,00 грн.
На вимогу приватного виконавця від 12.12.2025 №194802 ГУ ДКСУ у Чернігівській області листом 07-08-10/9737 від 22.12.2025 повідомило, що 10.12.2025 надійшла заяви стягувача СТОВ «Колос Деревини» щодо виконання виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 у справі №620/1045/25 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь СТОВ «Колос Деревини» судового збору в розмірі 7570,00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Станом на 19.12.2025 вищезазначений виконавчий лист знаходиться на виконанні в Головному управлінні, у боржника відсутні бюджетні асигнування (кошти на рахунку) для виконання даних судових рішень.
Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області перед СТОВ «Колос Деревини» на підставі додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №620/1045/25, яке набрало законної сили, у розмірі 5000,00 грн та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25, яке набрало законної сили, у розмірі 7570,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Заява № 1 та Заява №2 приватного виконавця Палігіна О.П. в частині звернення стягнення на грошові кошти в сумі 5000,00 грн, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ДЕРЕВИНИ» (код ЄДРПОУ 41519965) на підставі додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №620/1045/25, та в частині 7570,00 грн, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ДЕРЕВИНИ» (код ЄДРПОУ 41519965) на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25з метою задоволення вимог стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код 14360570) згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2023 у справі №927/621/23 про стягнення солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.
Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки. Не допускається виплата стягувачу стягнутих коштів готівкою або виплата стягнутих коштів іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових коштів заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 51 цього Закону).
Органам державної виконавчої служби та приватним виконавцям забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові кошти, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі кошти стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні).
Враховуючи, що нормами ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено чіткий порядок виплати стягнутих грошових коштів, то суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив Заяву №1 та Заяву №2 шляхом зобов`язання ГУ Державної казначейської служби України у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 37972475) перерахувати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, та 7570,00 грн на рахунок для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам з метою подальшого перерахування вказаних коштів на поточний рахунок АТ КБ «Приватбанк».
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційних скарг Головного управління ДПС у Чернігівській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення Заяви №1 та Заяви №2, поданих приватним виконавцем у порядку ст. 336 ГПК України, підтвердились під час апеляційного перегляду спору.
Судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, а саме ст. 336 ГПК України та норми ст. ст. 10, 53 Закону України «Про виконавче провадження». Доводи апелянтів у цій частині є безпідставними.
Колегія суддів звертає увагу заявників апеляційних скарг на те, що ними не вказано жодної норми матеріального права, якою заборонено застосовувати правовий механізм, визначений ст. 336 ГПК України та ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» до органів державної влади. 
Під час розгляду Заяви №1 та Заяви №2 судом першої інстанції не було порушено вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45) в частині виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або з боржників (державних органів, розпорядників бюджетних коштів (бюджетних установ), прийнятих судами.
Під час розгляду Заяви №1 та Заяви №2, судом першої інстанції враховано, що безспірне списання коштів з бюджету здійснюється лише Держказначейством.
Водночас, резолютивна частина ухвал від 16.01.2026 не змінює орган примусового виконання, не надає жодних додаткових повноважень приватному виконавцеві Палігіну О.П., а лише встановлює для Держказначейства нового отримувача коштів за виконавчими листами Чернігівського окружного адміністративного суду. При цьому, виконання ухвал від 16.01.2026 буде здійснюватися виключно за рахунок грошових коштів, які надійдуть Податковій службі за відповідною бюджетною програмою, та у черговості, визначеній Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.
Колегія суддів також відхиляє посилання Держказначейства на постанову Верховного Суду від 20.10.2025 у справі №904/37/24, оскільки обставини справи №904/37/24 не є релевантними.
Як убачається зі змісту постанови Верховного Суду, приватний виконавець Сивокозов О.М. просив суд звернути стягнення на грошові кошти для електронного адміністрування податку на додану вартість боржника - ФОП Петриченка В.В. Відмовляючи у задоволенні заяви, Верховний Суд виходив з того, що такі кошти не вважаються боргом третьої особи перед ФОП Петриченком В.В., оскільки мають спеціальний характер - для обліку та адміністрування податку на додану вартість. 
У справі №927/621/23 грошові кошти щодо яких СТОВ «Колос» виступає кредитором Податкової служби є судовим збором у справі та витратами на правничу допомогу, що виключає у них наявність спеціального статусу. Відтак, перешкоди для звернення стягнення на ці кошти у порядку ст. 336 ГПК України та ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» - відсутні, як і підстави для врахування постанови Верховного Суду від 20.10.2025 у справі №904/37/24 під час апеляційного перегляду ухвал суду від 16.01.2026.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
У силу вимог ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на заявників - Головне управління ДПС у Чернігівській області та Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області.
Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 та на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі №927/621/23 залишити без задоволення.
2. Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 та на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі №927/621/23 залишити без задоволення.
3. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі №927/621/23 залишити без змін. 
4. Матеріали справи №927/621/23 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України. 

Головуючий суддя А.О. Мальченко 

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко