Справа № 347/26/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року         м. Косів 
Cуддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Юрчук С.В., свідка ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
в с т а н о в и л а:
04.01.2026 року о 17:37 год. в с. Старий Косів, вул. Лесі Українки, Косівського району, Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законодавством порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкофор 507, а також проїхати у Косівську ЦРЛ, відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Юрчук С.В. вину у вчиненому правопорушенні заперечили повністю, зазначивши, що ОСОБА_1 того дня зателефонували працівники поліції та повідомили, що йому потрібно приїхати до КНП «Косівська ЦРЛ». Разом зі свідком ОСОБА_2 вони прибули до Косівської ЦРЛ, де їх зупинили працівники поліції і почали складати адміністративні матеріали.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надала суду показання, що в той день ОСОБА_1 перебував в її домогосподарстві. Туди його привіз водій, який мав його забрати потім. Однак ОСОБА_1 подзвонили працівники поліції, і попросили приїхати в лікарню. Також свідку потрібно було проїхати в лікарню, щоб зробити терміновий укол. Як тільки вони виїхали з під будинку, їх одразу зупинили працівники поліції, та почали складати адміністративні матеріали.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Юрчук С.В., свідка ОСОБА_2 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою ст. 130 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №558837 від 04.01.2026 року, згідно з яким «04.01.2026 року о 17:37 год. в с. Старий Косів, вул. Лесі Українки, Косівського району, Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законодавством порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкофор 507, а також проїхати у Косівську ЦРЛ, відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів». Вказаний протокол складений уповноваженою особою, та містить необхідні реквізити встановлені ст. 256 КУпАП, від підпису ОСОБА_1 відмовився. Будь яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено (а.с 1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що направлення від 04.01.2026 року оформилось до закладу охорони здоров`я «Косівська ЦРЛ», огляд не проводився, водій відмовився (а.с. 2);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився, водій відмовився (а.с.3);
- протоколом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.4);
- копією постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, ч.5 ст. 126 КУпАП (а.с.6-13);
- письмовим рапортом інспектора СРПП Косівського РВП ГУНП В.І. Яремуся, в якому зазначено, що 04.01.2026 року близько 17:37 год. в с. Старий Косів по вул. Лесі Українки було зупинено т/з марки Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 згідно ст. 35 ЗУ «Про національну поліції», пункту 1, а саме водій керував т/з із технічними несправностями світлових приладів в темну пору доби, а також керував т/з не обладнаним ременем пасивної безпеки. При перевірці документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законодавством порядку водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкофор-507, а також проїхати у Косівську ЦРЛ категорично відмовився. На водія ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ч.2 ст. 130 КУпАП, ч.5 ст. 121 КУпАП, оскільки водій позбавлений права керування Косівським районним судом (а.с.12).
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 13). Так, на відеозаписі з відеореєстратора поліцейського автомобіля зафіксовано зупинка Т/З Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу поліції. З відеозапису 00000000_00000020260104173903_0003 вбачається спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_1 , та встановлення, що його позбавлено права керуванням транспортними засобами. Його пасажирка пояснила, що попри те, що водій позбавлений права керування, вони були змушені поїхати у Косівську ЦРЛ задля надання їй медичної допомоги у зв`язку з поганим самопочуттям, і це вона попросила ОСОБА_1 повезти її. На запитання офіцера поліції, чи вживав спиртні напої, ОСОБА_1 відповів, що ні. Попри це не погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також проїхати у Косівську ЦРЛ. Після цього, поліцейським озвучено наслідки відмови від проходження огляду, а також роз`яснено його права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (04:16 хв). На відеозаписі 00000000_00000020260104175404_0004 зафіксовано процедуру складання процесуальних документів щодо ОСОБА_1 .
До матеріалів справи також додано копію постанови про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП та копію постанови Косівського районного суду від 30 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП (а.с.6-13).
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених письмових доказів, що містяться в матеріалах справи не убачається, тому вказані докази суд визнає належними та допустимими.
Що стосується покликання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що працівники поліції зателефонувавши до нього, самі попросили приїхати до Косівської ЦРЛ, а потім склали на нього адміністративні матеріали, то такі не підтверджуються жодними доказами, наявними у матеріалах справи, як і не додані у судовому засіданні. Більше того, на відеозаписах з боді камери працівника поліції, пасажирка автомобіля, якою виявилася ОСОБА_2 , ствердила, що це вона попросила ОСОБА_1 підвезти її до КНП «Косівська ЦРЛ» у зв`язку з її поганим самопочуттям.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.
Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано.
За таких обставин, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні доведена поза всяким розумним сумнівом.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння, особу та майновий стан порушника, ступінь його вини, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу за аналогічне правопорушення, однак воно не мало достатнього виховного впливу, вважаю за необхідне накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Що стосується адміністративного стягнення в частині оплатного вилучення транспортного засобу, то суд зазначає, що, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, який є його власністю. За таких обставин, у суду відсутні об`єктивні підстави для вирішення питання про оплатне вилучення транспортного засобу (автомобіля).
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30.04.2025 року ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП призначено ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами на строк 9 років 8 місяців 20 днів.
Адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 04.01.2026 року, таким чином невідбутий строк накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30.04.2025 року становить 9 років і 30 днів.
При цьому, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, призначеного цією постановою, невідбуту частину стягнення, призначеного постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30.04.2025 року, та призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 12 років 30 днів.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 665,60 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені п. п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.
Керуючись ст. ст. 40-1, 283-284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а :
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , остаточне стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами на строк 12 років 30 днів.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 68 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень) 60 коп. (шістдесят копійок) на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя          Ю. С. Кіцула