Справа № 513/468/25 
Провадження № 2/513/58/26 

Саратський районний суд Одеської області

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в особі представника Грибанова Дениса В`ячеславовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
у с т а н о в и в:
у квітні 2025 року представник позивача Грибанов Д.В. звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором позики № 79438254 в розмірі 22200,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 16200,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою, 0 грн – сума заборгованості за пенею, а також понесені судові витрати.
Свої вимоги обґрунтував тим, що 16 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір позики № 79438254, який підписано електронним підписом відповідача. Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позичкодавцю плату (Проценти) від суми позики та комісію за надання позики.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФК "Єропейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до вказаного Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22200,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 16200,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою, 0 грн – сума заборгованості за пенею, а також понесені судові витрати.
Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2025 року справу для розгляду передано судді Миргород В.С.
Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С. від 10 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
25 червня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому представник відповідача відмовити повністю у задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». 
Відзив обґрунтований тим, що позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 22200,00 гривень, посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 16 березня 2024 року було укладено кредитним договір №79438254, право грошової вимоги за яким перейшло ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. Як зазначає позивач, відповідно до Реєстру боржників заборгованість становить 22200,00 з яких 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 16200,00 грн – заборгованість за відсотками. Однак вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на наступне. У матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів за вищезазначеним договором позичальнику відповідно до вимог ст.ст. 526, 1054, 1088 ЦК України. Позивачем на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості. У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, сума заборгованості по відсотках у розмірі 16 200 грн за кредитним договором № 79438254 від 16 березня 2024 року, нарахована з порушенням вимог закону, оскільки, відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплаченим процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до умов кредитного договору №79438254 від 16 березня 2024 року сума коштів у розмірі 6 000 гривень надавалась позичальнику строком на 30 днів з 16 березня 2024 року по 14 квітня 2024 року. Враховуючи вищевикладене, вважають, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами позовних вимог, а надані ним докази є недостатніми, та не дають підстави дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмету доказування, тому позов є необґрунтованим.
01 липня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована тим, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору № 79438254 від 16 березня 2024 року, а саме п.п. 2.3. Процентна ставка (базова) /день 2,5 % (фіксована). Як вбачається з розрахунку заборгованості № 79438254 від 16 березня 2024 року, відсотки нараховуються відповідно до п.п. 2.5, а саме по 150,00 грн. в день. Крім того, в розрахунку заборгованості міститься інформація про оплату боргу. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору чи про зарахування та розподілення сплачених коштів Відповідачем висловлено не було. Таким чином, ТОВ «ФК«ЄАПБ» вважає, що первісний кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу позику, а остання користувалася кредитними коштами, проте не виконала зобов`язання за договором, допустила заборгованість. Позивачем до позовної заяви надано саме витяг Договору факторингу та реєстр боржників за кредитним договором, оскільки реєстр боржників по кредитному договорі містить інформацію щодо заборгованості інших фізичних осіб, що є персональними даними та не підлягають розголошенню відповідно до законодавства. Водночас Позивач разом з позовною заявою надав суду належним чином завірені копії документів, що свідчать про належні правові підстави для переходу права вимоги до Відповідача. З метою повного та всебічного розгляду справи та дослідження доказів, які можуть мати значення у справі, Позивач вважає за необхідне долучити до матеріалів справи належним чином завірені копії: Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року та копію витягу з реєстру боржників до нього; платіжної інструкції № 460 від 27 вересня 2024 року, плата за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. Крім того, представник звертає увагу суду, що копія (Витягу) з реєстру боржників містить лише дані ОСОБА_1 , інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб. Враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається представник Відповідача у Відзиві на позовну заяву- є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладеного правочину, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. Тому, всі наведені твердження представника Відповідача як і сам Відзив в цілому являються викладенням суб`єктивних міркувань сторони Відповідача щодо даної цивільної справи та намаганням уникнути Відповідачем виконання взятих на себе зобов`язань.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 12 листопада 2025 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про витребування доказів, задоволено. Витребувано у Акціонерного товариства «ОЩАДБАНК» (код за ЄДРПОУ 00032129, 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 13 Г) у вигляді інформації: чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) платіжну карту № НОМЕР_2 ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) за період з 16 березня 2024 року по 20 березня 2024 року, з відображенням часу зарахування коштів, призначення платежу та відправника коштів; щодо номеру телефону, на який направлялась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною картою № НОМЕР_2 за період з 16 березня 2024 року по 20 березня 2024 року.
23 січня 2026 року від Акціонерного товариства «ОЩАДБАНК» до суду надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 12 листопада 2025 року.
На підставі рішення Вищої ради правосуддя № 206/0/15-26 від 12 лютого 2026 року суддя ОСОБА_3 звільнена з посади судді Саратського районного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Розпорядженням керівника апарату Саратського районного суду Одеської області №56/26 від 17 лютого 2026 року справу передано на повторний автоматизований розподіл справ.
Відповідно до автоматичної системи документообігу, справу перерозподілено судді Саратського районного суду Одеської області Рязановій К.Ю.
Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області Рязанової К.Ю. від 18 лютого 2026 року, прийнято до провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08 квітня 2026 року на 09 годину 30 хвилин в приміщенні Саратського районного суду Одеської області за адресою: Одеська область, с. Сарата, вул. К. Вернера, буд. 105.
Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився. В позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Зачепіло З.Я. у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та до «Електронного кабінету» шляхом надіслання судової повістки представнику відповідача. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд дійшов до такого висновку.
Судом установлено, що 16 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79438254, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 6000,00 гривень. Кредит надається загальним строком на 30 днів, фіксована процентна ставка 2,5%, денна процентна ставка/день 2,50%, проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день% (не застосовуються в період воєнного стану у період існування такого обмеження) 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка % 114432,08%, орієнтовна загальна вартість позики 10500,00 грн. 
Відповідно до п.п. 2.5.1., 2.5.2., 2.5.3. Договору, у першу чергу сплачуться прострочена до повернення сума Позики та прострочені проценти за користування Позико. Простроченими процентами за користування Позикою вважаються проценти, які були передбачені договором позики та застосовувались за весь період користування Позичальником Позикою у відповідності до умов Договору, які не були сплачені Позичальником в строк, встановлений Договором. У другу чергу сплачуються сума Позики та проценти за користування Позикою. У третю чергу сплачуються неустойка, проценти за понадстрокове користування позикою та інші платежі відповідно до Договору.
Згідно п.4. Договору, сторони відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України домовились про те, що у випадку невиконання Позичальником свого обов`язку із повернення позики у в останній день строку користування позикою, Позичальник отримує право користування кредитом без застосування по відношенню до Позичальника штрафних санкцій (у тому числі процентної ставки за понадстрокове користування Позикою) протягом 90 календарних днів після спливу первісного строку користування позикою, визначеного Договором/додатковими угодами, за які нараховується проценти за базовою процентною ставкою, що визначена п.п. 2.3. п. 2 Договору. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором, проте не довше 90 календарних днів після спливу первісного строку користування Позикою, визначені Договором/додатковими угодами, за які нараховуються проценти за базовою процентною ставкою, що визначена п. 2.3. п. 2 Договору. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту. 
Відповідно до пп. 5– 5.1. Договору, підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-Iicense/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. 
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 14/06/21, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому Права Вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників.
Далі, а саме 28 липня 2021 року, 13 червня 2022 року, та 25 вересня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" були укладені Додаткові угоди № 2, № 7, № 37 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 22200,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 16200,00 грн – сума заборгованості за відсотками.
Відповідно з наданого позивачем первісного розрахунку заборгованості за кредитним договором № 79438254 від 16 березня 2024 року за період з 25 вересня по 28 лютого 2025 року заборгованість відповідача становить 22200,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 16200,00 грн – сума заборгованості за відсотками.
Як вбачається з відповіді АТ КБ «Ощадбанк» від 14 вересня 2026 року №46/12-11/5624/2026/БТ, на ім`я ОСОБА_1 емітовану карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ). Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_3 наявний номер НОМЕР_5 , який був фінансовим та знаходився в анкетних даних.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики.
Частиною 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитні договора між сторонами укладені шляхом підписання відповідачем анкети-заяви позичальника, додатками до якої є Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи та Таблиця обчислення вартості кредиту.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію", згідно ст.3 якого електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено.
Відповідно до положень статей 1048, 1054 ЦК України, проценти за користування кредитом є платою за можливість правомірно не повертати кредит у межах строку кредитування. Після закінчення цього строку позичальник не отримує від кредитодавця блага у вигляді можливості правомірного неповернення коштів, у зв`язку з чим проценти за користування кредитом нараховуються лише в межах строку дії договору.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. І незважаючи на те, що сторони в кредитних договорах визначили, що проценти нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку.
Відповідно до положень п. 2.2. Договору позики № 79438254 від 16 березня 2024 року: строк позики (строк договору) становить 30 днів; дата повернення позики (останній день) 14 квітня 2024 року.
За умовами договору сторони встановили строк кредитування до 14 квітня 2024 року, однак ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з відповідача проценти за користування коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 16 серпня 2024 року включно, при цьому у відповіді на відзив, представник позивача зазначає, що відсотки нараховувались відповідно до п.п. 2.5 Договору, а саме по 150,00 грн. в день. Процентна ставка (базова)/день 2,5 % (фіксована).
Як вбачається з п. 4 Договору, сторони відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України домовились про те, що у випадку невиконання Позичальником свого обов`язку із повернення позики у в останній день строку користування позикою, Позичальник отримує право користування кредитом без застосування по відношенню до Позичальника штрафних санкцій (у тому числі процентної ставки за понадстрокове користування Позикою) протягом 90 календарних днів після спливу первісного строку користування позикою, визначеного Договором/додатковими угодами, за які нараховується проценти за базовою процентною ставкою, що визначена п.п. 2.3. п. 2 Договору. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором, проте не довше 90 календарних днів після спливу первісного строку користування Позикою, визначені Договором/додатковими угодами, за які нараховуються проценти за базовою процентною ставкою, що визначена п. 2.3. п. 2 Договору. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту.
Відповідно до частини першої статті 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Зазначена норма розміщена законодавцем в Главі 16 «Правочини» Розділі 1 «Загальні положення про правочини».
З вищенаведених умов кредитного договору вбачається, що пункт 4 цього договору одночасно містить конструкцію, яка є характерною для норми статті 212 ЦК України, яка регулює умовні правочини, у даному випадку правочин під відкладальною умовою, а саме порушення кредитного зобов`язання як підставу для збільшення погодженого сторонами тридцятиденного строку кредитування та продовження нарахування процентів за користування кредитом, але не більше ніж 90 днів. За своєю правовою природою така умова є відкладальною, оскільки на час укладення договору невідомо чи буде виконано позичальником обов`язок щодо повернення кредиту та сплати процентів по закінченню тридцятиденного строку кредитування.
Однак, за наведеними вище висновками Великої Палати Верховного Суду сплата процентів, передбачених договором, за користування кредитними коштами може випливати лише з правомірного їх користування, а відповідальність за неправомірне користування кредитними коштами знаходиться у сфері охоронних відносин, зокрема, статті 625 ЦК України. 
Позивач надав розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за процентами нарахована за період 124 дні, поза межами встановленого договором строку у 30 днів. Суд вважає здійснення такого нарахування процентів за Договором позики таким, що суперечить наведеним вище нормам права та правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, а тому відхиляє відповідну частину розрахунку.
Суд не вбачає підстав для нарахування процентів після спливу строку кредитування, тобто після 14 квітня 2024 року.
Отже, після спливу визначеного сторонами строку кредитування позичальник втрачає право правомірно користуватися грошовими коштами кредитора, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.
За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не доведено належними та допустимими доказами, що сторонами договору позики № 79438254 від 16 березня 2024 року погоджено нарахування відсотків за понадстрокове користування отриманими у позику коштами, тобто після 14 квітня 2024 року.
Відповідно до вищенаведеного та правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 розмір процентів за договором буде дорівнювати 4500,00 грн (6000,00 грн основного боргу х 30 днів дії договору х 2,5 % процентної ставки за добу).
З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування позикою у сумі 4500,00 грн.
Суд не вбачає підстав для нарахування процентів після спливу строку кредитування, тобто після 14 квітня 2024 року.
Відповідачем на виконання зобов`язань за кредитним договором сплачено 5100,00 грн, а саме 18 квітня 2024 року.
Отже, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором позики, у строки, встановлені цим договором, належним чином не виконав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики № 79438254 від 16 березня 2024 року в загальному розмірі 10500,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4500,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Разом з тим, оскільки 18 квітня 2024 року відповідачкою було сплачено 5100,00 грн, дана сума сплати підлягає зарахування у погашення заборгованості за кредитним договором №79438254 (10500,00-5100,00=5400,00). 
За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у сумі 736,54 грн (5400 грн. / 22200 грн. * 3028,00 грн). 
Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, 258 - 259, 263 - 265, 280-282, 288, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
у х в а л и в:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в особі представника Грибанова Дениса В`ячеславовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором позики № 79438254 від 16 березня 2024 року у загальному розмірі 5400 (п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судові витрати у розмірі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 54 копійки.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ 35625014, реквізити ІВАN № НОМЕР_6 у АТ "ТАСкомбанк".
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 08 квітня 2026 року. 

Суддя К. Ю. Рязанова