ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/1268/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 року (головуючий суддя Науменко В.В.) 
в адміністративній справі №340/1268/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася 26.02.2025 до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 
щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14,07.2021 р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та 
індексації пенсії, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 01.10.2024 року поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату 
щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07,2021 р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду від 18.09.2024 року по справі №340/5888/24 та 
індексації пенсії, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження максимальним розміром.
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2024 року максимальним розміром.
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 01.10.2024 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач припинив виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000грн, що передбачена постановою КМУ «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» №713 від 14.07.2021, а також не нараховує індексацію пенсії після проведення перерахунку на виконання рішення суду. Такі дії позивач вважає протиправними. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які полягають у припиненні виплати ОСОБА_1 індексації пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» з 01.10.2024 року.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження максимальним розміром пенсійних виплат ОСОБА_1 з 01.10.2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити виплату ОСОБА_1 нарахованої з 01.10.2024 року пенсії у повному розмірі, без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат та висновків суду у цій справі. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що перерахунок пенсії військовослужбовця на підставі рішення суду, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року, 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», є таким перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до абзацу третього пункту 1 Постанови №713 та постанов №118 і №168, є правомірною підставою для невиплати доплати до пенсії в розмірі 2000грн. та індексації за 2022, 2023 роки.
При цьому, збільшення розміру пенсії у 2022 році з зазначених підстав не відбулось, тому підстави для невиплати індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» у відповідача відсутні.
Також, зважаючи на визнання неконституційними положень частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень Закону №3668-VI, суд дійшов висновку щодо протиправності дій відповідача в частині обмеження максимальним розміром пенсії позивача після проведеного перерахунку пенсії з 01.10.2024 року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 по справі № 340/5888/24 ОСОБА_1 проведено перерахунок з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.07.2024 № 9865/1 станом на 01.01.2023. Зазначає, що у рішенні суду відсутнє зобов`язання щодо перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром. Виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться в розмірі 23610грн, тобто в межах максимального розміру, визначеного законом. 
В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що Позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що підтверджується наявними у справі документами пенсійної справи позивача.
Відповідач припинив виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000грн, що передбачена постановою КМУ №713 від 14.07.2021, а також не нараховує індексацію пенсії відповідно до Постанов КМУ №118 та №168 після проведення перерахунку на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №340/5888/24, яким зобов`язано відповідача перерахувати пенсію позивачу по втраті годувальника з 01.02.2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.07.2024 року №9865/1
Отже, на виконання зазначеного судового рішення у справі №340/5888/24 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.02.2023.
Розмір нарахованої пенсії з 01.10.2024 року становить 24 106,40 грн.
Однак фактично виплачується пенсія з обмеженням максимальним розміром – в сумі 23 610 грн. (а.с. 43).
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування щомісячної доплати в розмірі 2000грн та індексації пенсії з 01.02.2023 (т.т. після перерахунку пенсії на підставі рішення суду у справі №340/5888/24).
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. 
Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду у справі вважається таким, що виник на підставі, встановленій нормативно-правовим актом, а саме через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, що мало наслідком зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу) та є підставою для перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям відповідно до статті 43, 63 Закону № 2262-XII.
Тобто у цьому випадку не має значення, що перерахунок пенсії здійснено на виконання рішення суду, про що стверджує позивач, чи/або одразу на підставі безпосередньо поданої уповноваженим органом довідки до пенсійного органу. 
Ключовим фактором для визначення пенсій, які переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 року в розумінні Постанови №713 як підстави для припинення або зміни доплати, передбаченої цією постановою, є саме підвищення пенсії після її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення військовослужбовців, а саме прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, як розрахункової величини для визначення посадових окладів військовослужбовців.
Відтак, твердження позивача про те, що перерахунок пенсії, здійснений на виконання рішення суду є відновленням його порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 1 березня 2018 року, і не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії - помилкове, оскільки у цій справі перерахунок пенсії позивача проведений саме у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік (незалежно від того, на виконання рішення суду чи на підставі безпосередньо поданої уповноваженим органом довідки до пенсійного органу). 
Тому відсутні підстави для виплати позивачу щомісячної доплати в сумі 2000 гривень, передбаченої Постановою №713, адже пенсія позивача при її перерахунку збільшилася за рахунок зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний рік.
Посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 8 листопада 2022 року у справі № 420/2473/22 є безпідставним, оскільки обставини у вказаній справі є нерелевантними до обставин справи, що розглядається.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду під час розгляду зразкової справи №400/6254/24 дійшов висновків про те, що перерахунок пенсії військовослужбовця на підставі рішення суду, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року, 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», є таким перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до абзацу третього пункту 1 Постанови №713 та постанов №118 і №168, є правомірною підставою для невиплати доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн. та індексації за 2022, 2023 роки.
Постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.12.2024 у зразковій справі №400/6254/24 залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду 13.03.2025.
При цьому зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2025 по справі №400/6254/24 дає підстави для висновку про те, що здійснення перерахунку пенсії військовослужбовця у зв`язку з підвищенням розміру його грошового забезпечення через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 2021, 2022 чи/або 2023 роки є підставою для припинення виплати щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови КМ України №713.
При цьому, суд звертає увагу на те, що пенсія позивача на виконання рішення суду по справі №340/5888/24 перераховувалася з підвищеного розміру грошового забезпечення у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на 1 січня 2023 року.
При цьому, збільшення розміру пенсії у 2022 році з зазначених підстав не відбулось, тому підстави для невиплати індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» у відповідача відсутні.
Згідно частини 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дана справа, у описаній вище частині позовних вимог, відповідає ознакам типової, адже стосується припинення виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови КМ України №713 після проведення його перерахунку пенсії через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 2023 рік.
З огляду на викладене, суд відповідно приписів частини 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у зразковій справі №400/6254/24.
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині нарахування щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000грн з 01.10.2024 року не підлягають задоволенню.
Водночас, щодо нарахування позивачці індексації пенсії, то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується, що у 2022 році відповідачем не здійснено індексація пенсії позивачка, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118.
Таким чином, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача поновити позивачу нарахування та виплату індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з дати здійснення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки з 01.10.2024. 
Вирішуючи питання, щодо позовної вимоги стосовно обмеження виплаченої пенсії з 01.10.2024 року максимальним розміром, суд враховує наступне.
Статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (з урахуванням змін, внесених законами від 24.12.2015 №911-VIII, від 06.12.2016 №1774-VIII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України в тому числі й відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Законом №3668-VI частину 5 статті 43 Закону №2262-ХІІ викладено у такій редакції:
«Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».
Отже, статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ встановлено обмеження пенсії максимальним розміром.
Натомість, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 з 20.12.2016 - частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ визнана неконституційною (вказана норма передбачала обмеження пенсії максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи). 
У подальшому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. 
Підвищення пенсії, також передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (2000грн щомісячна доплата до пенсії з 01.07.2021).
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 року у справі №340/7369/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 01.03.2023 року нараховувати ОСОБА_1 доплату до пенсії згідно постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 (щомісячна доплата до пенсії 2000грн). 
Водночас, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №340/5888/24, зобов`язано відповідача перерахувати пенсію позивачу по втраті годувальника з 01.02.2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.07.2024 року №9865/1.
Однак, перерахунок пенсії позивачки на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.07.2024 року №9865/1 є таким перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до абзацу третього пункту 1 Постанови №713 та постанов №118 і №168, є правомірною підставою для невиплати доплати до пенсії в розмірі 2000грн. та індексації за 2022, 2023 роки.
Отже, з 01.02.2023 - відсутні підстави для нарахування позивачці доплати до пенсії в розмірі 2000грн. та індексації за 2023 роки.
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що розмір нарахованої позивачу пенсії з 01.10.2024 року становить 24 106,40 грн, водночас фактично пенсія позивачу виплачується з обмеженням максимальним розміром – 23 610 грн (а.с. 15).
Отже, після проведення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №340/5888/24, яким зобов`язано відповідача перерахувати пенсію позивачу по втраті годувальника з 01.02.2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.07.2024 року №9865/1, - з 01.10.2024, пенсія позивача обмежена максимальним розміром.
Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 з 20.12.2016 - частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ визнана неконституційною (вказана норма передбачала обмеження пенсії максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи). 
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18.
Внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18.
З огляду на викладене частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.
При цьому суд враховує, що положення статті 2 Закону №3668-VІ є аналогічними за змістом положенням частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.
До того ж Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону №2262-XII, зокрема у постановах від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18, від 10.09.2021 у справі №300/633/19 та від 24.09.2021 у справі №370/2610/17.
Крім того у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Отже, наведені вище висновки Верховного Суду мали бути враховані пенсійним органом під час обчислення та виплати пенсії позивача з 01.10.2024, а також ураховуються судом при вирішенні цієї справи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
У спірних відносинах наведене положення Закону №3668-VI суперечить приписам Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, які є спеціальними у спірних правовідносинах, а тому підлягають застосуванню відповідачем і судом.
Так, закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави та умови для обмеження пенсійних виплат, а тому відповідні дії ГУПФ суд визнає протиправними, оскільки такі вчинені всупереч приписам частини 2 статті 19 Конституції України.
За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень Закону №3668-VI, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо протиправності дій відповідача в частині обмеження максимальним розміром пенсії позивача після проведеного перерахунку пенсії з 01.10.2024 року.
Враховуючи вищевикладене, та з огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність прийняття рішення, яким визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження максимальним розміром пенсійних виплат позивача з 01.10.2024, зобов`язавши ГУПФ в Кіровоградській області здійснити виплату нарахованих сум пенсій (включаючи доплати, індексацію та надбавки) з врахуванням проведених перерахунків на виконання рішень суду, без обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром.
Суд не приймає посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», якою визначено механізм фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України, та зазначає, що відповідно до статей 10, 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначення і виплата пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються саме територіальними органами Пенсійного фонду України.
Водночас, «фінансування виплати пенсії» та «виплата пенсії» є принципово різними поняттями, які передбачають проведення відмінних між собою адміністративних процедур, а тому не можуть бути ототожнені. 
Після набрання чинності Постановою №1279 не відбулось передачі Пенсійному фонду України від головних управлінь Фонду повноважень здійснювати виплату нарахованої пенсії.
Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити виплату позивачу пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, визначене цим рішенням має на меті не тільки проведення разового перерахунку та виплати пенсії, а й зобов`язує відповідача при подальших щомісячних виплатах пенсії виплачувати її без обмеження максимального розміру пенсії. 
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме щодо зобов`язання відповідача нарахувати позивачці з 01.10.2024 індексацію пенсії за 2022 рік згідно постанови КМУ №118 та здійснювати виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 21.01.2026 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко