Справа № 366/892/25
Провадження №2-о/366/3/26

РІШЕННЯ
 
Іменем України

02 квітня 2026 року Іванківський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Гончарука О.П. ,
за участю секретаря – Іванової Л.В.,
заявника – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому позовному провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), Іванківська селищна рада про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження, -

ВСТАНОВИВ:

 
У квітні 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Іванківсьького районного суду Київської області з заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження, заінтересовані особи: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), Іванківська селищна рада, мотивуючи тим, що вона, народилася у 1997 році у с. Нові Макалевичі Вишгородського району Київської області, її мати ОСОБА_2 в шлюбі з її батьком ОСОБА_3 на час її народження не перебувала, тому в її свідоцтві про народження батьком записаний з її слів – ОСОБА_4 . Фактично ж її батьки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу ще задовго до її народження. Спочатку вони проживали разом без реєстрації шлюбу, а 07.08.2015 року зареєстрували шлюб. З раннього дитинства вона знала, хто її батьки, у неї ніколи не було сумнівів в тому, що поруч з нею її рідний батько.
03.02.2024 року вона звернулася до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини, але 03.12.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки не доведені родинні відносини.
Просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №450, по відношенню до дочки ОСОБА_5 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Нові Макалевичі Вишгороського району Київської області. Зобов`язати Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_6 за № 6, складений Макарівською сільською Радою Іванківського району Київської області 28.07.1997 року, в якому змінити відомості про батька з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 », інші відомості залишити без змін та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Гончаруку О.П. та матеріали справи передані для розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.
Ухвалою судді від 04.04.2025 року постановлено прийняти заяву до розгляду та відкрито провадження у вищевказаній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами окремого провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання на 13.05.2025 року.
13.05.2025 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Ухвалою суду від 22.05.2025 року суд повернувся до стадії судового слідства.
В судовому засіданні заявник підтримала заяву, надала пояснення аналогічні викладеним в ній, просила її задовольнити.
Заінтересована особа Іванківсьький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) та Іванківська селищна рада своїх представників не направили, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяви підтримали. справи не містять.
Тому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності заінтересованих осіб.
Свідок ОСОБА_7 , який є сусідом заявника в судовому засіданні пояснив, що він дійсно знає заявника з дня народження та підтвердив, що його сусід ОСОБА_3 є її батьком. Зазначив, що сусід розписався з матір`ю заявника лише після її народження. 
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що з сім`єю заявника вона знайома дуже давно та відповідно знає її батька. Наголошувала на тому, що ОСОБА_3 визнавав доньку, вона була його любимою донькою. 
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, проходить до наступного.
Як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно зі п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.
Так, згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_1 від 28.07.1997 року, виданого Макарівською сільською Радою Іванківського району Київскої області, актовий запис №6, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_6 , батьками якої вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
З наявного у справі витягу з Драцсгпдрш №00041300696 вбачається, що 07.08.2015 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис за № 1.
08 вересня 2018 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 був укладений шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи Свідоцтво про шлюб. Псля укладення шлюбу прізвище заявника - « ОСОБА_10 » змінилось на « ОСОБА_11 »
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 57 років помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в матеріалах справи свідчить наявне свідоцтво про смерть, Серія НОМЕР_2 від 07.09.2023 року, виданого Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ).
Звертаючись до суду з вищевказаною заявою про встановлення факту батьківства, заявник зазначала, що з раннього дитинства вона знала, хто її батьки, у неї ніколи не було сумнівів в тому, що поруч з нею її рідний батько ОСОБА_3 , останній про неї піклувався.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтею 130 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України.
Згідно з п. 3 Постанови пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.
Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
За змістом ст. ст. 51 - 53 КЗпШС України, взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. Походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.
Відповідно до ст. 55 КЗпШС України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду.
При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно з п. 7 Постанови пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.
Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.
з заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.
Відповідно до ч.3 ст.128, ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Частиною 1 ст.135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.
У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною першою статті 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно із статтею 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Отже, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини за вказівкою матері, батьківство якого встановлюється.
Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 336/1357/16-ц, провадження № 61-1452св20.
У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 зроблено висновок щодо застосування ст.130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.
Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18).
В пункті 7 постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження того факту, що померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно був батьком заявника по справі ОСОБА_1 .
Зазначене підтверджується як матеріалами справи так і показами свідків.
Так, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердили, що дійсно ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1 , яка народилася під час перебування в цивільному шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Вони проживали разом, померлий піклувався про доньку, навчав її, вони проживали разом. Сумніву, що ОСОБА_3 не батько заявника не було ніколи.
Окрім вищезазначених документів, заявником надано фотографії у різний період життя, які також свідчать родинні стосунки між заявником та померлим ОСОБА_3 .
Встановлення в судовому порядку факту батьківства необхідне заявнику для внесення змін до актового запису про народження, так як бажає прийняти спадщину. Іншої можливості встановити даний факт заявник не має.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 336/1357/16-ц, в якій досліджував питання встановлення батьківства та врахував право дитини знати свого батька та можливість реалізувати спадкові права, а також, беручи за основу римську максиму lurasanguinis nulloiure civilidirimi possunt (жодні встановлення цивільного права не можуть скасувати права, що випливають із кровної спорідненості), робить висновок про необхідність внесення змін до актового запису про народження дитини.
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.
Згідно з положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до пункту 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Таким чином, вимоги щодо зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини є такими, що також підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на сторону, яка їх понесла.
Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 130, 134, 135, 180 СК України, ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 43, 44, 76-81, 128, 131, 133, 141, 187, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 353-355 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

УХВАЛИВ:

 
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), Іванківська селищна рада про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження, - задовольнити.
Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розважів Іванківського району Київської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 450, стосовно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Внести до актового запису про народження дитини ОСОБА_6 , складеного 28.07.1997 року Макарівською сільською Радою Іванківського району Київської області за № 6 зміни, вказавши батьком дитини ОСОБА_6 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Судові витрати покласти на заявника.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 );
Заінтересована особа: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), (адреса місцезнаходження: 07201, Київська область, Вишгородський район, селище Іванків, вул. І. Проскури, 26, ЄДРПОУ: 42493503);
Заінтересована особа: Іванківська селищна рада, (адреса місцезнаходження: 07201, Київська область, Вишгородський район, селище Іванків, вул. І. Проскури, 7, ЄДРПОУ: 04358000).

Суддя О.П. Гончарук